Справа № 420/14457/22
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14457/22

Головуючий І інстанції: Лебедєва Г.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Південного офісу Держаудитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення суду - 12.12.2022р.) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2022р. ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південного офісу Держаудитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b, що був оприлюднений в системі закупівель 23.09.2022р., в частині, що стосується встановлених порушень вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатом проведення моніторингу Південним офісом Держаудитслужби складено висновок №UA-2022-02-04-009008_b, який оприлюднений в системі закупівель 23.09.2022р. та встановлено порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі». Позивач не погоджується з висновком відповідача в частині виявленого порушення, вважає його неправомірним, безпідставним та таким, що порушує права за його законні інтереси, оскільки жодних порушень закону ним допущено не було.

Представник відповідача надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано висновок Південного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b, який оприлюднений в системі закупівель 23.09.2022р., в частині, що стосується встановлених порушень вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі». Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» судові витрати у розмірі - 2481 грн.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, відповідач 26.12.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022р. та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2021р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.

03.01.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

31.01.2023р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача заперечував стосовно її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

05.03.2022р. позивачем - ДП «НАЕК «Енергоатом» (ВП «Хмельницька АЕС») за результатами поведеної процедури закупівлі: «Реконструкція». Робота за темою «Заміна акумуляторної батареї 2ЕА01. Хмельницька АЕС. Енергоблок №2. БМР.ПНР» укладено з ТОВ «Західелектромонтаж» договір про виконання робіт №4/20-124-01-22-17326.

Зазначений договір від 05.03.2022р. за реєстраційним номером №4/20-124-01-22-17326 було оприлюднено в електронній системі закупівель 10.03.2022р.

Позивач, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2022р.» від 26.08.2021р. №1004-р, з метою забезпечення раціонального використання робочого часу, видав наказ від 20.10.2021р. №39085-к. Відповідно до цього наказу, для працівників ВП «Хмельницька АЕС», яким встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочі дні у 2022р. перенесено: з понеділка 7 березня на суботу 12 березня.

12.09.2022р. відповідач, на підставі доповідних записок начальника відділу контролю у сфері закупівель від 12.09.2022р. та завідувача сектору перевірок закупівель відділу контролю у сфері закупівель Південного офісу Держаудитслужби від 12.09.2022р., прийняв наказ №228 про початок моніторингу процедур закупівель.

За результатами проведення моніторингу, Південним офісом Держаудитслужби було складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі за №UA-2022-02-04-009008-b, який оприлюднений в системі закупівель 23.09.2022р.

Предметом аналізу моніторингу процедури закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b був ряд питань, визначених у п.1 другої констатуючої частини висновку, та встановлено порушення, зокрема, між позивачем та ТОВ «Західелектромонтаж» за результатами проведеної процедури закупівлі 05.03.2022р. укладено договір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону, позивач самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та Законом, інформацію про закупівлю, а саме договір про закупівлю та всі додатки до нього - протягом трьох робочих днів з дня його укладення. Водночас, відповідно до інформації, оприлюдненої в електронній системі закупівель, позивачем оприлюднено на вебпорталі Уповноваженого органу Договір та всі додатки до нього 10.03.2022р. На запит Південного офісу Держаудитслужби від 16.09.2022р. стосовно вищезазначеного питання, позивач надав 21.09.2022р. надав інформацію, що ним були внесені зміни до графіку роботи персоналу. Слід зазначити, що враховуючи Указ Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та у відповідності до вимог ч.6 ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану не застосовуються норми ст.53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), ч.1 ст.65, ч.ч.3-5 ст.67 та ст.ст.71-73 (святкові і неробочі дні) КЗпП України».

Пунктом 2 констатуючої частини висновку про наявність (із зазначенням переліку статей, пунктів нормативно-правових актів, що порушені) визначено, що за результатами аналізу питання оприлюднення інформації про закупівлю установлено порушення вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону. За результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, відповідності вимог ТД вимогам Закону, розгляду тендерних пропозицій, своєчасності укладання договору про закупівлю, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, надання відповіді на запит органу державного фінансового контролю про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, - порушень не встановлено.

У п.3 констатуючої частини висновку про зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (у разі наявності таких порушень): зазначено, що з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель та з огляду на відсутність механізму їх усунення, керуючись ст.ст.5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі» Південний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Отже, за результатами аналізу питання оприлюднення інформації про закупівлі вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» Південним офісом Держаудитслужби було встановлено порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону.

Не погоджуючись із вказаним висновком про результати моніторингу процедури закупівлі від 23.09.2022р. №UA-2022-02-04-009008-b, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові і економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015р. №922-VIII (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у даній сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону №922-VIII, моніторингом процедури закупівлі вважається аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

За приписами ч.1 ст.8 Закону №922-VIII, моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.

При цьому, моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Вказані норми кореспондуються зі ст.ст.2,5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993р. №2939-ХІІ та п.п.3,7 «Положення про Державну аудиторську службу України» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016р. №43).

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону 922-VIII, рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї чи декількох з таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до ст.7 цього Закону.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі (ч.3 ст.8 Закону №922-VIII).

Частиною 4 ст.8 Закону № 922-VIII врегульовано строк здійснення моніторингу процедури закупівлі який не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.

Як визначено ч.ч.6,7 ст.8 Закону №922-VIII, за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає, а також підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом 3 (трьох) робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково вказується: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися стосовно кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі та частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності), а також його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися також додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Положеннями ч.ч.10 та 11 ст.8 Закону №922-VIII передбачено, що у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити такий висновок до суду протягом 10 робочих днів із дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Якщо ж замовник не усунув визначене у висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених даним Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного у ч.10 цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Тобто, висновок, складений відповідачем за наслідками моніторингу процедури закупівель, є ненормативним індивідуально-правовим актом, та його виконання має безпосередній вплив на права та обов`язки позивача у справі.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 02.04.2020р. у справі №400/2165/19.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020р. №552 затверджено «Порядок заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі», згідно з п.3 розділу І якого, висновок складається у формі електронного документа і заповнюється відповідно до затвердженої Мінфіном форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.

Відповідно до п.5 розділу І Порядку №552, для оприлюднення підписаний та затверджений висновок завантажується в електронну систему закупівель, на форму висновку накладається кваліфікований електронний підпис посадової особи органу державного фінансового контролю, яка здійснила моніторинг процедури закупівлі.

Як передбачено у п.1 розділу ІІІ Порядку №552, у п.1 констатуючої частини зазначаються: 1) дата закінчення моніторингу процедури закупівлі відповідно до Закону №922-VIII; 2) питання, що стало предметом аналізу дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель, перелік проаналізованих документів та інформації, інші дії органу державного фінансового контролю, яких було вжито відповідно до законодавства для забезпечення проведення моніторингу процедури закупівлі; 3) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу процедури закупівлі, із зазначенням: структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. Під час зазначення структурної одиниці закону зазначається лише її заголовок (крім законів про внесення змін); найменування та реквізитів документів, на підставі яких зроблено висновок про наявність порушення (у разі потреби також деталізуються суть та обставини допущення порушення).

Згідно з п.п.2,3 розділу ІІІ Порядку №552, у п.2 констатуючої частини заповнюється висновок про наявність чи відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель за кожним із питань, що аналізувалися. У разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель п.3 констатуючої частини має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законом порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виходячи із основних завдань Держаудитслужби, одним із яких є контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльність цього органу має бути спрямована на оперативне та ефективне виправлення порушень, допущених при проведенні цих торгів, оскільки саме цей орган здійснює нагляд за законністю дій замовників під час закупівель та має право вживати заходів щодо порушників цього законодавства. Водночас, повноваження Держаудитслужби у процедурі моніторингу не є необмеженими, оскільки виходячи зі змісту положень Законів 2939-ХІІ та №922-VIII, моніторинг є контрольним заходом та одним із чотирьох видів державного фінансового контролю, що, насамперед, ставить за мету виявити порушення в конкретній закупівлі та вказати на них Замовнику. Разом із тим, норми законодавства зобов`язують орган державного фінансового контролю у висновку про виявлені порушення, у разі необхідності, деталізувати суть порушення та обставини його допущення. Зміст висновку, який є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним ст.2 КАС України, зокрема, щодо його обґрунтованості, яка є однією із обов`язкових ознак рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому, можливість оскарження такого висновку у судовому порядку прямо передбачена положеннями Закону №922-VIII.

Слід вказати про те, що аналогічної правової позиції із цього спірного питання дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 30.06.2020р. у справі №640/1216/19 та від 27.05.2021р. у справі №520/646/19.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи 23.09.2022р. відповідачем було складено спірний висновок про результати моніторингу закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b, в якому останнім зазначено про порушення п.10 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII.

Натомість, п.2 констатуючої частини ІІ висновку про результати моніторингу закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b визначає порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII.

Так, п.1 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII встановлено, що замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення відкритих торгів - не пізніше ніж за 15 днів до кінцевого строку подання тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині третій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж; оголошення про проведення конкурентного діалогу - не пізніше ніж за 15 днів до кінцевого строку подання тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині третій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж; оголошення про проведення торгів з обмеженою участю - не пізніше ніж за 30 днів до кінцевої дати отримання документів, поданих на кваліфікаційний відбір.

У той же час, замовник, згідно з п.10 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII, самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю в тому числі договір про закупівлю та всі додатки до нього - протягом трьох робочих днів з дня його укладення.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої відповідачем апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що всупереч встановленого Порядку №552, у п.1 констатуючої частини оскаржуваного висновку, суб`єктом владних повноважень взагалі не було зроблено висновку про наявність порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII, з посиланням на відповідні норми матеріального права.

З огляду на викладене, суд 1-ї інстанції вірно звернув увагу на те, що твердження відповідача зазначене у п.2 «констатуючої» частини висновку про порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.10 Закону №922-VIII є безпідставними, оскільки в силу ст.8 цього Закону воно не було предметом аналізу моніторингу процедури закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b та такого порушення під час моніторингу встановлено не було.

Опис порушення п.10 в ч.1 висновку не знайшов свого відображення у п.2 висновку, в якому зазначається висновок про наявність порушення.

В контексті викладених висновків суду, покладення на позивача обов`язку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства, за встановленого факту, є беззмістовною вимогою.

Судова колегія зауважує, що виключно наявність у зобов`язальній частині висновку вимог, які викладені не чітко, без належної конкретності і не зрозуміло обумовлює необхідність її скасування у судовому порядку. В даному випадку на позивача покладені зобов`язання, які не містять чіткого припису щодо усунення виявленого порушення (та якого саме порушення) та, як наслідок, виключають можливість виконання вимог контролюючого органу.

Отже, спірний висновок про результати моніторингу закупівлі №UA-2022-02-04-009008-b не відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, складений без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача (замовника), а також суспільних інтересів, і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21.01.2021р. у справі №120/1297/20-а та від 28.01.2021р. у справі №160/12925/19.

У світлі доводів учасників справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спірне рішення відповідача є актом індивідуальної дії щодо ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС». Головною рисою такого акта є його конкретність (гранична чіткість): чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єкта адміністративного права, що видає відповідний акт; розв`язання за його допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або ж питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи чи осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених таким актом; чітка відповідність акта нормам чинного законодавства.

Отже, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії (акта правозастосування), є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав (фактичних та юридичних) та, зокрема, переконливих та зрозумілих мотивів його прийняття. Разом із тим, принцип обґрунтованості рішень вимагає від відповідача враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує чинне законодавство, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього останній має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Так, Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01.07.2003р. зазначено, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинні ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати всі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або ж відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли мають місце певні несприятливі для особи рішення.

Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим, а висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південного офісу Держаудитслужби - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 15.08.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко