Справа № 300/5415/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"18" серпня 2023 р. справа № 300/5415/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії за віком з 26.09.2019 без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019 та зобов`язання здійснити з 26.09.2019 перерахунок пенсії за віком із врахуванням довідок за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019, і провести виплату з урахуванням виплачених сум, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) 14.08.2023 звернулася в суд із вказаним адміністративним позовом.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Вивчення змісту адміністративного позову свідчить, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України з наступних підстав.
З`ясовуючи відповідність адміністративного позову вимогам, визначених КАС України, необхідно вказати, що за приписами пунктів 5, 8 частини 5 статті 160 коментованого Кодексу, серед іншого, у позовній заяві зазначається:
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Так, в адміністративному позові ОСОБА_1 зазначила, що 26.09.2019 зверталась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», до заяви були додані довідки за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019, однак на підтвердження таких тверджень (подання заяви від 26.09.2019 разом із довідками) не надала докази та не зазначила про причини неможливості подання таких доказів.
Частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частини 1, 2, 4, 5 статті 94 КАС України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
При цьому, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та" повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може "дізнатися", що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Разом з тим, як вказує у коментованій постанові Велика Палата Верховного Суду, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що "повинна була дізнатися" про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, "демонструючи свою необізнаність" щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач "дізнався" або "повинен був дізнатись" про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Так, разом із адміністративним позовом ОСОБА_1 подала заяву про поновлення процесуального строку від 11.08.2023, в якій вказала, що 25.07.2023 отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.11.2022, з якого дізналася про обставину не врахування при перерахунку її пенсії довідок за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019, так як рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №300/2045/19 не було зобов`язано пенсійних фонд їх врахувати. Оскільки вона з 27.02.2022 по 23.07.2023 перебувала і проживала за кордоном, то не могла вчасно отримати вказаного листа, тому просить поновити строк звернення до суду.

У заяві про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 просить відновити порушене право з 26.09.2019, та перерахунок пенсії за віком із врахуванням довідок за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019. Таке право набуте позивачкою на підстав рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №300/2045/19. Позивач визнає і стверджує, що рішення суду набрало законної сили 31.03.2020.

В той же час, позивач не заперечує про обставину своєчасного виконання рішення суду у справі №300/2045/19, в тому числі про обізнаність щодо такого перерахунку з 31.03.2020, втім стверджує, що 27.02.2022 покинула територію України, та з 27.02.2022 по 23.07.2023 перебувала закордоном. Про порушення прав дізналася лише із листа відповідача від 18.11.2022, який отримала при прибутті в Україну 25.07.2023.

Позивач не заперечує, що з 31.03.2020 мало переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" і виплати такої пенсії з 26.09.2019.

Необізнаність щодо розміру пенсії та її складової з 31.03.2020 (в тому числі за період з 26.09.2019), при щомісячному отриманні такої пенсії за період з 31.03.2020 по 27.02.2022 жодним чином не спростовано позивачем.

Зважаючи на зміст адміністративного позову та заяви про поновлення строку звернення до суду, суд не може вважати обгрунтованими доводи ОСОБА_1 .

Зокрема, у представленій копії закордонного паспорта відсутні усі його сторінки, а особливо сторінки, на яких містяться відмітки про перетин державного кордону, проставлені саме митним/прикордонним органом держави Україна.

По друге, позивач не надає копію звернення, на яке відповідач 18.11.2022 підготував відповідь, із якого суд зрозумів би хто складав і підписував таке звернення, хто і як його подав відповідачу, та які відомості про спірні обставини містить таке звернення, в тому числі в частині обізнаності про зміст спірних правовідносин.

По третє, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №300/2045/19 набрало законної сили 31.03.2020, а позивач, як стверджує остання, виїхала з України 27.02.2022, при цьому ОСОБА_1 не пояснює, що саме їй завадило своєчасно дізнатися про порушене право, та реалізувати право звернення до суду з вимогою про відновлення порушеного права з 26.09.2019.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

За приписами частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, згідно з вимогами частини 1 статті 169, частини 1 статті 123 КАС України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для їх усунення у спосіб подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, підтверджене належними доказами.

В силу правового регулювання частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху, згідно вимог частини 2 статті 169 КАС України зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С ТА Н О В И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з підстав, визначених у заяві про поновлення процесуального строку від 11.08.2023.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії за віком з 26.09.2019 без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019 та зобов`язання здійснити з 26.09.2019 перерахунок пенсії за віком із врахуванням довідок за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019, і провести виплату з урахуванням виплачених сум, - залишити без руху.

3. Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду:

- копію заяви від 26.09.2019 про переведення її на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» (із усіма додатками), подану до відповідача;

- підтвердження долучення до заяви від 26.09.2019 довідок за №16.3-11/7, №16.3-11/8, №16.3-11/9 від 25.09.2019;

- копію усіх сторінок всіх наявних паспортів громадянина України для виїзду закордон;

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску, в тому числі із обґрунтуванням про необхідність відновлення порушеного права з 26.09.2019 по (день, який передує дню подання адміністративного позову) та окремо за період з 26.09.2019 по 27.02.2022 (по день виїзду закордон).

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Чуприна О.В.