Справа № 320/7834/22
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7834/22 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа: державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області ( далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки ДУ «ТМО МСВУ по Київський області» від 14.07.2022 № 344, виданої станом на березень 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ «ТМО МСВУ по Київський області» від 14.07.2022 № 344, виданої станом на березень 2019 року та здійснити виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року позов було задоволено.

Представником позивача надіслано до суду 30.09.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове судове рішення щодо питання про розподіл судових витрат у справі №320/7834/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове рішення яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7280,00 грн.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 частини третьої ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини сьомої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного суду висловлені, зокрема, у постанові від 01.06.2021 у справі № 640/11563/20.

Так, висновуючись на аналізі статей 132, 134, 139 КАС України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Верховний Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката надано до заяви про винесення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат: ордер на надання правової допомоги від 30.08.2022 серії АА №0021396; витяг з договору про надання правової допомоги б/н від 09.06.2022.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення виходив з того, що позивачем та його представником не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, жодних застережень із витягу з договору про надання правової допомоги б/н від 09.06.2022 щодо порядку оплати не вказано.

Колегія суддів погоджується з наведеним. Крім того, в контексті доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги п.5 договору про надання правової допомоги, згідно якого строк для сплати клієнтом гонорару та/або витрат пов`язаних із виконанням Договору може бути продовжений та/або розстрочений адвокатом на визначений ним термін та/або періоди часу, виходячи із критеріїв доцільності та/або розумності, апеляційний суд звертає увагу позивача, що відповідно до зазначеного ним пункту договору, детальний перелік фактично наданих адвокатських послуг та витрат пов`язаних із виконанням Договору, а також розмір гонорару, викладаються у звіті адвоката про проведеній роботі за певний період часу дії Договору. Звіт є невід`ємною частиною Договору. Сплата гонорару та/або витрат провадиться клієнтом шляхом внесення грошових коштів, у розмірі зазначеному у Звіті, на вказаний адвокатом банківський рахунок та/або у готівковій формі безпосередньо адвокатові, протягом 5-ти робочих днів, з дня ознайомлення клієнта із змістом Звіту.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні звіту, який є невід`ємною частиною Договору, ні доказів ознайомлення позивача з таким звітом, ні доказів сплати адвокатських послуг позивачем ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду не надано.

За вказаних обставин, колегія суддів зауважує, що позивачем не доведено понесення ним витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 252, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

О.В. Карпушова