Справа № 160/4087/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2023 року Справа № 160/4087/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком з 04.06.2022 та виплатити заборгованість, що утворилася з 04.06.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком в якості страхового стажу, що дає право на пенсію за віком, періоди з 17.10.1980 по 25.10.1982 та з 21.07.1986 по 04.07.1991.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
01.05.2023 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що позивач звернувся 14.09.2022 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розгнянувши заяву та додані до неї документи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було встановлено, що вік позивача 60 р. 3 міс. 4 дн., страховий стаж становить 23р. 10 міс. 21 день. Оскільки у позивача відсутній страховий стаж, то відповідачем було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком. Зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди: проходження військової служби відповідно до військового квитка № НОМЕР_2 від 17.10.1980 р., оскільки має місце виправлення в даті звільнення з військової служби; період навчання відповідно Диплому №843618 від 29.11.1991 р., оскільки період навчання перетинається з періодом роботи; період роботи з 21.07.1986 по 04 07.1991 р., оскільки дата звільнення завірена печаткою непридатною до читання, а в довідці № к-57 від 11.07.2022 року про стаж відсутній наказ про звільнення з роботи.
До страхового стажу не зараховано періоди:
- військова служба відповідно до військового квитка № НОМЕР_2 від 17.10.1980, оскільки має місце виправлення в даті звільнення з військової служби;
- період навчання відповідно диплому № НОМЕР_3 від 29.11.1991, оскільки період співпадає з роботою;
- період роботи з 21.07.1986 по 04.07.1991, оскільки запис про звільнення завірено печаткою, що є нечитабельною, а в довідці № к-57 від 11.07.2022 про стаж роботи відсутній наказ про звільнення.
Окрім наведеного зазначає, що рішення про відмову у призначенні позивачу Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області не приймалося, позивачу відмовлено згідно з рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, тому Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області є неналежним відповідачем у справі, а ухвалення будь-яких рішень зобов`язального характеру щодо Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області суперечить принципу "екстериторіальності".
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.09.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Додатково зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано:
- період військової служби відповідно військового квитка № НОМЕР_2 від 17.10.1980р., оскільки має місце виправлення в даті звільнення з військової служби;
- період навчання відповідно диплому № НОМЕР_3 від 29.11.1991р., оскільки перетинається з роботою;
- період роботи з 21.07.1986 по 04.07.1991 р., оскільки запис на звільнення завірено печаткою, непридатною для прочитання, а в довідці №к-57 від 11.07.2022р. про стаж роботи відсутній наказ на звільнення з роботи.
Страховий стаж заявника становить 23 роки 10 місяців 21 день.
Позивач вважає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржене рішення, що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом згідно з оскарженим рішенням, пенсійним органом не враховано до страхового стажу періоди: служба в Рядянській армії з 17.10.1980р. по 25.10.1982р.; навчання відповідно до диплому № НОМЕР_3 від 29.11.1991р.; робота з 21.07.1986р. по 04.07.1991р. фактично з підстав наявності певних недоліків в заповненні трудової книжки.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд зауважує, що трудова книжка серії НОМЕР_4 від 28.08.1979 р. містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у спірні періоди з 17.10.1980р. по 25.10.1982р., з 21.07.1986р. по 04.07.1991р.
Суд не приймає до уваги доводи пенсійного органу з приводу того, що в трудовій книжці позивача є певні недоліки в її заповненні, зокрема такі як виправлення в даті звільнення з військової служби, запис на звільнення завірено печаткою, непридатною для прочитання, оскільки обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника, до того ж наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді.
Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, суд зазначає, що виконання рішення суду в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи за відомостями трудової книжки потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку страхового стажу.
При цьому до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань та суд не обраховує дійсний загальний стаж позивача. Суд як орган, уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.
Тобто, повноважним органом для призначення пенсії є Пенсійний фонд (його територіальні органи), а суд не може перебирати компетенцію суб`єкта владних повноважень та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.
Таким чином, оскільки пенсійним органом при розгляді заяви позивача не вирішено питання щодо зарахування періодів роботи за відомостями трудової книжки до страхового стажу, не проведено обрахунок всього стажу, а отже не перевірено ті умови, з якими Закон №1058-ІV пов`язує наявність в особи права на пенсію за віком, то суд не може перебирати на себе функції Пенсійного фонду щодо призначення їй пенсії. Суд лише здійснює контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.
У зв`язку з наведеним, позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком задоволенню не підлягає.
Щодо дати, з якої позивач просить призначити пенсію за віком, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком саме 07.09.2022р., за результатом розгляду якої прийнято оскаржене рішення, відтак питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за віком виникає саме з 07.09.2022р.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області понесені судові витрати у розмірі 536,80 грн. в рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком в якості страхового стажу, що дає право на пенсію за віком, періоди роботи з 17.10.1980 по 25.10.1982 та з 21.07.1986 по 04.07.1991.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подану 07.09.2022, з урахуванням висновків, наведених у даному рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 268,40 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код 20490012) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 268,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 12.06.2023.

Суддя О.В. Царікова