Справа № 600/4077/22-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4077/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся Адвокат Мар`ян Іван Степанович (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2022 року;

- зобов`язати Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2022 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив про те, що адміністрацією ДУ Чернівецький слідчий ізолятор не забезпечено право позивача на телефонні розмови без обмеження їх кількості тривалістю 15 хвилин та можливістю користуватись електронною поштою .

Вказує, що позивач звертався скаргою на вказане порушення, проте відповідач неповно провів розгляд, у зв`язку з чим зроблено необґрунтовані висновки.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки вимог позивача є безпідставними. Вказує, що заява позивача від 13.07.2022 не відповідає заяві засудженого, надісланій до міжрегіонального управління з Міністерства юстиції України 10.08.2022 щодо якої і була проведена службова перевірка. Таким чином заява позивача від 13.07.2022 відповідачем не розглядалась.

15.12.2022 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.

Позивач не погоджуючись з ухвалою про повернення позовної заяви, подав апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

08.02.2023 року постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії скасовано. Справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор.

10.08.2022 позивач звернувся із скаргою до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо порушення його права адміністрацією ДУ Чернівецький слідчий ізолятор стосовно надання йому телефонних розмов та користування електронною поштовою скринькою.

Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України проведено службову перевірку стосовно інформації наведеною позивач у своїй скарзі, за результатами якої 19.08.2022 складено висновок службової перевірки інформації, викладеної у звернені засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 щодо порушення його прав з боку адміністрації державної установи Чернівецький слідчий ізолятор.

Із змісту вказаного висновку видно, що під час перевірки порушень законних прав та інтересів відносно засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з боку адміністрації державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, не виявлено.

В матеріалах справи наявна заява позивача від 13.07.2022, проте доказів щодо її направлення до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України чи отриманням останнім вказаної скарги в матеріалах справи відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених. забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за Винятком обмежень, визначених Цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (частини 1. 2 статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права 1 обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (частина 2 статті 151 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Перелік прав та обов`язків засуджених до позбавлення волі наведено у статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, в абзаці 7 частини 1 якої визначено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, в тому числі й здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови. у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Відповідно до частини 5, 8 статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі. забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених.

Телефонні розмови проводяться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну, а за необхідності та за погодженням з адміністрацією у будь-який час.

Порядок організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет встановлюється Міністерством юстиції України.

На реалізацію положень статей 107 та 110 Кримінально-виконавчого кодексу України наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5 затверджені Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі Правила).

Пунктом 1 розділу 1 Правил визначено, що вони регулюють порядок умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі.

Ці Правила внутрішнього розпорядку обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Правил засуджені мають право вести телефонні розмови у порядку, встановленому розділом XIV цих Правил Розділом ХІ Правил деталізовано особливості реалізації прав засуджених на телефонні розмови.

Так, пунктом 2 вказаного розділу передбачено, що адміністрація установи виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час. З метою реалізації права на телефонні розмови усіх засуджених, які відбувають покарання в установі, тривалість розмови одного засудженого не має перевищувати 15 хвилин.

Як судом встановлено, з метою об`єктивного розгляду звернення засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 від 10.08.2022, що надійшло з Міністерства юстиції України, міжрегіональним управлінням проведено службову перевірку та витребувано з державної установи необхідні для розгляду звернень документи, а саме: характеристику, довідку по особовій справі, довідку про наявність стягнень та заохочень, довідку щодо кількості здійснених телефонних дзвінків засудженим до довічного позбавлення волі державної установи з часу прибуття до установи, та доступу до глобальної мережі Інтернет.

В ході проведення перевірки встановлено, що адміністрацією державної установи Чернівецький слідчий ізолятор умови відбування покарання засуджених, в тому числі, засуджених до довічного позбавлення забезпечується згідно чинного кримінально-виконавчого законодавства України.

Встановлено, що у відповідності до вимог пункту 1 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку, адміністрацією державної установи Чернівецький слідчий ізолятор забезпечується надання засудженим до довічного позбавлення волі телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час. З метою реалізації права на телефонні розмови усіх засуджених, які відбувають покарання у вищевказаній установі, тривалість розмови одного засудженого не має перевищувати 15 хвилин.

Телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента, тривалість розмови, та під контролем представника адміністрації державної установи Чернівецький слідчий ізолятор протягом дня у вільний від роботи час і поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну.

Засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 у період з 10.04.2022 по 16.08.2022 за його письмовими заявами адміністрацією установи надано 61 телефонну розмову в межах рухомого (мобільного) зв`язку.

Щодо користування засудженим до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 електронною поштовою скринькою встановлено, що відповідно до Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3233/5 від 19.01.2017 засудженим до довічного позбавлення волі в державній установі Чернівецький слідчий ізолятор надається послуга доступу до глобальної мережі Інтернет.

На даний час в інтернет-класі установи в наявності один ноутбук, за допомогою якого засуджені мають змогу здійснювати відеозв`язок через мережу Інтернет та мають доступ до глобальної мережі Інтернет, де можуть користуватися електронною поштою.

Окрім цього, у засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема, й у засудженого ОСОБА_1 в наявності особистий планшет, за допомогою якого він має доступ до глобальної мережі Інтернет, та користується електронною поштою.

19.08.2022 складено висновок службової перевірки інформації, викладеної у звернені засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 щодо порушення його прав з боку адміністрації державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, яким встановлено, що під час перевірки порушень законних прав та інтересів відносно засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з боку адміністрації державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, не виявлено.

Таким чином, Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України повно та всебічно досліджено обставини при розгляді скарги позивача від 10.08.2022 року та надано обґрунтовану відповідь від 22.08.2022 №10/874-22/М-806.

Стосовно заяви позивача від 13.07.2022, яка є предметом розгляду у даній справі, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що доказів про направлення заяви позивача від 13.07.2022 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України чи отриманням останнім вказаної скарги в матеріалах справи відсутні.

Отже, звернувшись до суду з зазначеними позовними вимогами, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки не звертався до відповідача із заявою від 13.07.2022, у зв`язку з чим відповідач не приймав рішення по суті заяви.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не забезпечить відновлення порушеного, на думку позивача, права, за захистом якого він звернувся до суду із вказаним позовом, а відтак, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (площа Соборна, 6, ДУ "Чернівецький слідчий ізолятоор", м. Чернівці, 58002)

Відповідач - Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (вул. Брацлавська, 2-А, м. Вінниця, 21100, Код )

Суддя І.В. Маренич