Справа № 520/484/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 серпня 2023 року № 520/484/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків, 61003, ) скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Харківської митниці в якому просив суд скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 08.10.2021 UА807000/2021/001647/2.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ФОП ОСОБА_1 (покупець) в рамках укладеного контракту від №1208/20209 з JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO.,LIMITED (продавець) придбаний товар.

Додатком від 25.06.2021 №27 (з урахування додаткових угод від 05.08.2021 №8 та від 21.09.2021 №9) був погоджений товар, кількість, сума та оплата між сторонами за контрактом.

Платіжними дорученнями від 30.06.2021 №50, від 04.08.2021 №62 та від 21.09.2021 №77 був оплачений товар за вказаним додатком.

Оскільки поставка здійснюється партіями, частина товару була поставлена в адрес покупця.

Декларування товару було здійснено через Слобожанську Митницю Держмитслужби, митна декларація від 08.10.2021 №UА807200/2021/008169 (первісна - від 07.10.2021 №UА807200/2021/008113). Декларант подав митному органу всі необхідні та наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості відповідач прийняв незаконне рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 08.10.2021 UA 807000/2021/001647/2.

За своєю суттю та змістом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів містять не згоду декларанта із заявленою ним митною вартістю товарів.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

07.10.2021 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ ФОП ОСОБА_2 ) була подана митна декларація за номером №/2021/008113 на товари: «Трубки гнучкі із ПВХ….» код , що надійшло на адресу ФОП ОСОБА_2 за зовнішньоекономічним контрактом JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED RM 2015, SH1969, TREND CTR, 29-31 CHEUNG LEE ST, CHAI WAN, HK.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч.1 ст. 53 МКУ з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ d. При внесенні до графи відомостей про документ, який надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосуванням МД, перед кодом такого документа проставляється символ "m". Класифікатор документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 (далі Класифікатор документів).

Судом встановлено, що у графі 44 вказаної ЕМД декларантом були зазначені наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list)

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice)

Коносамент (Bill of lading)

Домашній коносамент

Залізнична накладна дл внутрішнього сполучення

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin)

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів

Договір (контракт) про перевезення

Інші некласифіковані документи

Інші некласифіковані документи

Інші некласифіковані документи

Копія митної декларації країни відправлення.

Суд вказує, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

-декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

-зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

-рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

-якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

-за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

-ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями пунктів 1-3 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Згідно з пунктом 2(b) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити зокрема шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Судом встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №/2021/008113 від 07.10.2021, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст.336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД№/2021/008113 від 07.10.2021, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодами: 101-1 - Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів - товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів., 103-1 - Перевірка поданих товаро-супровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби. Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (1) : Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»

Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

Також, як встановлено судом, спрацювали додаткові форми контролю, а саме: 107-3 - Контроль правильностi класифiкацiї товарiв згідно з УКТ ЗЕД. Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. Також, 202-1 і 911-1- це проведення митного огляду з фотографуванням товару.

Суд зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

Таким чином, у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно вищезазначених приписів, 07.10.2021 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №177 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД (ЕМД№/2021/008113 від 07.10.2021. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Відповідно до п.2.2 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476), аналіз, виявлення та оцінка ризиків посадовою особою було здійснено шляхом, зокрема:

-перевіркою повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення;

-перевіркою товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення;

-перевіркою пов`язаності продавця ї покупця та чи вплинули їх взаємовідносини на ціну товарів, які подаються до митного оформлення;

-вивченням обставин продажу товарів між пов`язаними особами, якщо існують сумніви щодо прийнятності ціни оцінюваних товарів. При цьому необхідно розглянути відповідні аспекти операції, зокрема спосіб, у який покупець і продавець організовують свої торговельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну;

-перевіркою інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним: методом, до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу;

-перевіркою: наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну;

-перевіркою документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларуванні, витрат на транспортування;

-перевіркою документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового- покритті, валюта);

-перевіркою включення/не включення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо);

-перевіркою наївності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів;

-перевіркою наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів;

-вивченням характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

-порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

-порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Суд вказує, що Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.»

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає суду підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

1. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, які були оформлені у максимально найближчій термін, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 2,17 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості 1,30 дол. США/кг.

2. Наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами.

Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим ніж заявлений.

Це підтверджується доданими до відзиву витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, умов поставки, країни походження, інше (додається).

В даному контексті суд наголошує на висновку Верховного Суду зробленому у постановах Верховного Суду від 04.08.2021 по справі №520/3421/19 та №520/4787/19 «Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості».

Суд також враховує висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 13.01.2021 по справі 805/2942/16-а, які зводиться до того, що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов' язку у розумінні частини третьої статті 53 МК України.

3. Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

Щодо експортної декларації країни відправлення.

По - перше, в експортної митній декларації країни відправлення №03337736 від 25.08.2021, яку надав до митного контролю для митного оформлення позивач не зазначено коду товару, тобто зазначений документ неможливо ідентифікувати з товаром, який заявлений позивачем по ЕМД /2021/008113 від 07.10.2021. Далі в цьому документі вказані умови поставки FOB, але не зазначений географічний пункт поставки товару. Із всього, що можна зробити висновки, що експортна митна декларація країни відправлення не містить всіх відомостей необхідних для ідентифікації числових значень складових митної вартості по товару позивача і на може бути використана митним органом як додаткова інформація .

По- друге, як встановлено судом, позивачем не надано переклад та не зроблено верифікацію експортної митної декларації №03337736 від 25.08.2021, відповідно до ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП.

Так, згідно ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій подаються митному органу українською мовою, офіційно мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Дана вимога є імперативною, тобто чітко визначає дії декларанта під час подачі документів для митного оформлення і митного контролю і не допускає відхилень від вказаної поведінки.

Листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації таких декларацій та їх перекладів на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати на підставі Угоди про співробітництво між Всекитайським комітетом сприяння міжнародній торгівлі (ССІТ)/ Китайською Міжнародною Торговою Палатою (ССОІС) та Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати від 29.12.2009.

У даному випадку декларація країни відправлення №03337736 від 25.08.2021, складена на китайській мові та подана до митного контролю та митного оформлення без перекладу, в даній декларації немає всіх даних по коду товару, тому неможливо підтвердити митну вартість товару даним документом.

Суд звертає увагу на висновок Верховного Суду зроблений у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 по справі №520/4051/, а саме: однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення в зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості.

Також, аналізуючи обов`язкові документи, які підтверджують митну вартість (ч.2 ст. 53 МКУ) і які надані позивачем до митного контролю та митного оформлення по ЕМД /2021/008113 від 07.10.2021 встановлено:

- згідно додатків № 8 від 05.08.2021, № 9 від 21.09.2021, №27 від 25.06.2021до контракту № 1208/2020 від 12.08.2020, та інвойсу № 2021-JR02-006 від 05.08.2021 передбачена 100%передоплата за товар, однак наданими до митного оформлення документами це не підтверджується в повній мірі.

-згідно п. 4.1 контракту № 1208/2020 від 12.08.2020 ( в митній декларації позивачем невірно вказаний рік цього документі) вбачається «… що оплата товару вважається виконаною після списання грошей з рахунку Покупця, тобто позивача. Плата товару здійснюється одним або декількоми платежами за кожну партію товару…». В інвойсі від 05.08.2021 №2021-JR02-006 вказані умови оплати 100% передоплата за товар.

Згідно пункт 2.1. Ціни на товар, який продається по цьому Контракту, вказані в додатках до цього Контракту і встановлюються у Доларах США на умовах NINGBO, якщо інше не оговорено в додатках до контракту».

Додатком №8 від 05.08.2021 (який вказаний в ЕМД) визначені умови оплати товару - 100% передоплата вартість складає 23330,50 дол. США,в цьому додатку є доплата і цей же додаток вносить зміни у додаток №27 від 25.06.2021 . Звертаємо увагу шановного суду, що цей додаток №8, дата якого невірно вказана в митний декларації позивача UA807200/2021/008113 від 07.10.2021, і датований 2021 рокам на насправді укладений 05.08.2020 року. Але, якімсь чином цей додаток до контракту №8 від 05.08.2020 року вносить зміни до додатку №27, який укладений 25.06.2021 року . Додаток №9, який позивачем теж наданий до митного контролю та митного оформлення теж укладений 21.09.2020 року, хоча в митний декларації позивача ця дата стоїть 21.09.2021 року. Також зовсім не зрозуміло, чому додаток №8 до контракту № 1208/2020 від 12.08.2020, укладений раніш 05.08.2020 року. В зазначених додатках до контракту фігурують різні суми за оплату товару. Тобто, в зазначених документах ( а саме додатках до контракту №8, №9, №27) який позивач надав до митного контролю та митного оформлення містяться розбіжності та незрозумілі дані по товару, або наявні ознаки підробки цих документів, тому що в декларації , який позивач надав до митного контролю та митного вказані зовсім інші дати цих додатків. Всі ці розбіжності мають вплив на правильність визначення митної вартості та не підтверджують числові значення складових митної вартості.

Також, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України «Вимоги до письмової форми правочину» встановлено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1208/2020 від 12.08.2020, який було надано позивачем для проведення митного оформлення (прикріплений до митної декларації в електронному вигляді) не засвідчений підписом особи, уповноваженої на укладання договору (контракту), що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Наданий позивачем до митного контролю та митного оформлення по ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021 контракт № 1208/2020 від 12.08.2020 не підписаний одною стороною, а саме Продавцем.

Щодо документу, який підтверджує митну вартість товару по ЕМД № 1208/2020 від 12.08.2020, а саме основного документу , наданого позивачем до митного контролю і митного оформлення це інвойсу № 2021-JR02-006 від 05.08.2021, то встановлено, що зазначений документ не стосується цієї партії товару, в ньому не визначена саме та сума, яку позивач заявляє по митного оформлення. Не вказаний розрахунок з урахуванням транспортних витрат.

Щодо платіжних доручень, які надані позивачем до митного контролю та митного оформлення. для підтвердження заявленої митної вартості, а саме надані платіжні доручення №50 від 30.06.2021 на суму 15950,06 дол. США, №62 від 04.05.2021 на суму 7580,50 дол. США та №77 від 21.09.2021 на суму 1293,25 дол. США. Тобто, по цим платіжним дорученням неможливо ідентифікувати, що оплата за товар, який наданий позивачем до митного оформлення сплачений згідно вищезазначених платіжних доручень. Відомості у платіжних дорученнях не відповідають відомостям по інвойсу № 2021-JR02-006 від 05.08.2021

Тобто, згідно ЕМД /2021/008113 від 07.10.2021 за товар повинна бути сплачена сума у розмірі 9074,50 дол. США як передоплата за товар. До того ж дата платіжних доручень №50 від 30.06.2021, №62 від 04.08.2021 раніше, аніж дата виставленого інвойсу № 2021-JR02-006 від 05.08.2021. Відомості у платіжних дорученнях не відповідають відомостям по інвойсу.

До одного із обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість відносяться, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Тобто ці документи не є достатніми документами оплати за товар. Також немає ніякої бухгалтерської виписки, щоб можна було митному органу подивиться та проаналізувати рух коштів по оплаті зазначеного товару.

Як встановлено судом, у платіжних дорученнях №50 від 30.06.2021 на суму 15950,06 дол. США, №62 від 04.05.2021 на суму 7580,50 дол. США та №77 від 21.09.2021 на суму 1293,25 дол. не містяться реквізити інвойсу на підставі якого здійснювалася оплата оцінюваного товару. У гр. 70 вищезазначених платіжних доручень міститься лише контракт і чомусь один додаток до контракту № 27 від 25.06.2021.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що зазначені платіжні доручення не можуть слугувати належним доказом правомірності дій позивача щодо обґрунтування заявленої митної вартості.

У постанові від 20.03.2020 по справі №480/3807/18 Верховний Суд зазначає, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належним та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Окрім того, як також встановлено судом, що платіжне доручення № №50 від 30.06.2021, №62 від 04.05.2021 та №77 від 21.09.2021 , які надані позивачем до митного контролю та митного оформлення надані з порушенням вимог постанови Правління НБУ №216 від 28.07.2008, відсутня печатка банку, ПІБ та підпис відповідальної особи.

Суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Частина 5 ст.58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до пп.2.2, 2.11, 2.12 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій №689 посадовою особою митниці було здійснено перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, та перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що разом з ЕМД /2021/008113 від 07.10.2021 позивачем до Харківської митниці були надані наступні транспортні (перевізні) документи (які мало узгоджуються з собою), а саме:

- коносамент № UTRUST21080142A від 29.08.2021;

- рахунок про оплату транспортно-експедиційних послуг №3936 від 28.09.2021,

- довідка із листом розрахунком про транспортні витрати №02809/7 від 28.09.2021,

-договір про надання транспортних послуг від 02.07.2017 № 02078-280

За результатом аналізу документів, поданих декларантом на підтвердження вартості транспортних витрат було встановлено наступне.

В якості підтвердження транспортних витрат позивачем надана довідка про транспортні витрати №02809/7 від 28.09.2021 із загальною сумою 174994,02 грн. по маршруту Шанхай (Китай) Одеса (Україна). Ця сума загальна і в цю суму увійшли транспортні витрати по декількох коносаментах . Довідка видана ТОВ « ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»- виконавець транспортних послуг. Більше ніякого розрахунку витрат на транспортування товару ця транспортна компанія не надала.. Але розрахунок цієї суми 174994,02 грн. чомусь у листі до довідки про транспортні витрати №02809/7 від 28.09.2021 представив представник позивача ФО-П Василевський В.Я. в особі декларанта і підписаний тільки їм. Тобто, перевізником або експедитором ніяких розрахунків конкретно по зазначеній партії товару, який надійшов за коносаментом №UTRUST21080142A від 29.08.2021 до митного контролю і митного оформлення не надавалося. Хоча п. п.3.2, 3.3 договором на надання транспортних послуг № 02078-280 від 02.07.2017 передбачено надання виконавцем (перевізником) акту надання послуг за здійснення перевезення та заявки від перевізника де погоджується вартість його послуг в організації конкретного перевезення.

Викладене, на думку суду, свідчить про безпідставне не включення послуг перевізника, які б фіксувалися актом виконаних робіт або заявкою, до митної вартості, оскільки витрати на вказану послугу розподіляються пропорційно витратам за весь маршрут перевезення.

Згідно рахунку на оплату № 3936 від 28.09.2021, що виданий на підставі договору про транспортно-експедиційного обслуговування № 02078-280 від 02.07.2017 сума за міжнародне перевезення становить 174994,02 грн. Але і в цьому рахунку ніяких розрахунків суми транспортних витрат, які безпосередньо стосуються партії товару позивача по ЕМД /2021/008113 від 07.10.2021 до митниці не надано.

Згідно з пунктом 4 статті 306 Господарського кодексу України транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації) собівартість перевезень (робіт, послуг) це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємства, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також з виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

Суд звертає увагу, що і експедиційна винагорода також не включена до митної вартості поставленого товару по ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021 що є порушенням ч.10 ст.58 МКУ.

Судом встановлено, що позивач не надав до митного контролю та митного оформлення жодного банківського документу, який би підтверджував оплату послуг з транспортування товару.

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021 було виявлено, що ці документи не в повній мірі підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно до вимог ч.5 ст.55 МК України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з положеннями частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Зокрема, 07.11.2022 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МКУ .

Також, було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вказаний запит митниці щодо подання додаткових документів, позивач листами від 07.10.2021 повідомив, що у зв`язку з відсутністю можливості надати необхідні документи, та з уникненням простою контейнера, просить видати рішення на коригування митної вартості по ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст.54 МК України встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України);

- невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ(п.3 ч.6 ст.54 МК України).

Відповідно до ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 МК України); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зазначені обставини у виді розбіжностей в наданих до митного оформлення документах, відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та розбіжність заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товарів.

Разом із цим, згідно висновків Верховного Суду щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин, викладених у постановах від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), від 02.04.2019, по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), суть якого зводиться до того, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

Відповідно до положень ч.3 ст.57 МКУ митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України визначено, що у разі, коли митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Обґрунтування неможливості застосування для визначення митної вартості товару методів визначення митної вартості товарів, передбачених ст.ст.58 63 МКУ наведене у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001647/2 від 08.10.2021.

У справі № П/805/38/14 Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.11.2015 викладає наступне мотивування, а саме згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватись на раніше визнаних митними органами митних вартостях.

Таким чином, як встановлено судом, митницею було прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів №UA807000/2021/001647/2 від 08.10.2021 за другорядним методом (резервним). При прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості товарів за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено та враховано попередні рішення про коригування митної вартості подібних товарів.

Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела та інша необхідна інформація зазначені у графі 33 відповідного рішення про коригування митної вартості.

Позивач не погодився з прийнятим митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та подало згідно ст.55 МКУ нову МД №UA807200/2021/008169 від 08.10.2021 з наданням гарантій, відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною декларантом, складають: МД № ЕМД UA807200/2021/008113 від 07.10.2021 54306,32 грн.

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що рішення винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків, 61003, ) про скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.