Справа № 240/717/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2023 року

м. Київ

справа №240/717/20

адміністративне провадження № К/990/28132/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі №240/717/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області від 18.07.2014 у справі №284/1416/14-а за період з 04.02.2014 до 30.06.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 18.07.2014 у справі №284/1416/14-а за період з 04.02.2014 до 30.06.2014, починаючи з 30.10.2014 до 18.07.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2020, позов задоволено.

Згодом, до суду першої інстанції звернулась ОСОБА_2 із заявою про заміну у цій справі сторони виконавчого провадження (стягувача), у зв`язку із її смертю.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 вказану вище ухвалу скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторону виконавчого провадження щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 240/717/20, а саме, стягувача - ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника - ОСОБА_2 .

На адресу Верховного Суду 14.08.2023 надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (направлена поштовим зв`язком 10.08.2023), в якій скаржник просить змінити в мотивувальній частині ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2023, скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми права. Вважає, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, судами попередніх інстанцій встановлено:

- рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 відповідача зобов`язано, зокрема, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.08.2014 у справі №284/1416/14-а за період з 04.02.2014 по 30.06.2014, починаючи з 30.10.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 18.07.2019;

- на виконання рішення суду, Житомирський окружний адміністративний суд на адресу позивача 19.05.2021 надіслав виконавчий лист, в якому боржником зазначене Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, а стягувачем - ОСОБА_1 . На підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2;

- ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.02.2022 Народицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області;

- відповідно до заповіту, складеного від 04.02.2010, ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_1 та єдиною спадкоємицею за заповітом.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та заміняючи стягувача правонаступником, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у цій справі мова йде про можливість отримання особою, як спадкоємцем, присудженої судовим рішенням суми компенсації належної померлій особі та не отриманої нею за життя, компенсації за невчасне здійснення пенсійних виплат. При цьому, оскаржуваною постановою не вирішувалося право на отримання відповідної виплати, позаяк таке право уже було вирішено попереднім судовим рішенням на виконання якого відкрито виконавче провадження.

В контексті викладеного вище, слід враховувати наступне.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Водночас, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно із положенням статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб.

Таким чином, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

У підсумку, суд апеляційної інстанцій правильно зауважив, що дочка позивачки має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, а відтак суд дійшов правомірного висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про наявність підстав для заміни стягувача у цій справі.

Слід зауважити, що Верховний Суд у своїх постановах вже формулював висновки щодо застосування норм права у питанні процесуального правонаступництва, який зводиться до того, що:

- "…заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання…" (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10)

- " … у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя…" (постанова Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а).

Відповідно до статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Як наслідок, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування частини 1 статті 52 КАС України, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі №240/717/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Шарапа
Я.О. Берназюк
А.А. Єзеров