Справа № 260/2515/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/2515/21 пров. № А/857/21125/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання наказу протиправним і зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Дору Ю.Ю.,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту судового рішення: 19.10.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив: - скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 21.04.2021 року № 93 о/с про зарахування ОСОБА_1 , заступника командира взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти дорожньо - патрульної служби управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 21 квітня 2021 року в розпорядження Управління МВС України в Закарпатській області, звільнивши з займаної посади;

- зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ в Закарпатській області, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області та Міністерство внутрішніх справ України за весь час перебування ОСОБА_1 в розпорядженні Управління Міністерства внутрішніх справ в Закарпатській області нарахувати грошове забезпечення за посадою, рівнозначною посаді заступника командира взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти дорожньо - патрульної служби управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, згідно штатної чисельності Головного управлінні Національної поліції в Закарпатській області.

Рішенням від 28 вересня 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправним не нарахування та не виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час перебування у розпорядженні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області у період з 21.04.2021 року по 26.07.2021 року.

Зобов`язав Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за час перебування у розпорядженні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області у період з 21.04.2021 року по 26.07.2021 року суму грошового забезпечення в розмірі 11 967,48 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач, рахуючись у розпорядженні ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області, на роботу не виходив, до виконання службових обов`язків не приступав, а тому не має права на виплату грошового забезпечення.

Крім того, покликається на постанову Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №260/290/19, в якій суд касаційної інстанції вказав на те, що позивач, перебуваючи в розпорядженні відповідача після поновлення, був звільнений з посади і на момент винесення наказу про його звільнення у відставку не працював на посаді, а тому за приписами ст. 116 КЗпП України початок затримки розрахунку у цьому випадку повинен рахуватися з наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року у справі № 807/2232/15 визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Закарпатській області № 1195 від 08.09.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УДАІ УМВС» в частині, що стосується ОСОБА_1 , та зобов`язано поновити останнього на займаній посаді заступника командира взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС в Закарпатській області.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 змінено постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі № 807/2232/15 в частині визначення дати поновлення позивача на посаді, а саме з 09 вересня 2015 року.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 наказом УМВС України в Закарпатській області № 92 о/с від 21 квітня 2021 року скасовано наказ УМВС України в Закарпатській області № 1195 від 08.09.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УДАІ УМВС» в частині, що стосується ОСОБА_1 , та поновлено його на посаді заступника командира взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС в Закарпатській області з 09 вересня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів внутрішніх справ" було ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі й УМВС України в Закарпатській області.

Судом встановлено, що згідно з наказом МВС України № 1388 від 06.11.2016 усіх працівників міліції було скорочено, а штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України втратили чинність.

Відповідно до п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого KM УРСР від 29.07.1991 № 114, призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. Оскільки дана номенклатура та посади працівників міліції були відсутні в силу вступу в дію Закону України «Про Національну поліцію», наказом УМВС України в Закарпатській області № 93 о/с від 21.04.2021 ОСОБА_1 зараховано у розпорядження УМВС України в Закарпатській області, звільнивши із займаної посади.

24 травня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про скорочення посади заступника командира взводу з обслуговування стаціонарного поста № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС в Закарпатській області з 24.07.2021, роз`яснено йому про неможливість використання на службі в органах внутрішніх справ та проінформовано про право взяти участь у конкурсі на зайняття вакантних посад відповідно до Закону «Про Національну поліцію».

Судом встановлено та представником відповідача 2 не заперечувалося, що у період перебування у розпорядженні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області у період з 21.04.2021 по 26.07.2021 грошове забезпечення ОСОБА_1 не виплачувалося.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності бездіяльності відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області щодо виплати позивачу грошового забезпечення за час перебування його в розпорядженні. Водночас суд визнав правомірним наказ УМВС України в Закарпатській області №93 о/с від 21.04.2021 про зарахування у розпорядження УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 , а тому відмовив у задоволенні позовної вимоги про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських визначено Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 року № 260 (далі - Наказ 260).

Розділом 5 Наказу 260 визначено умови виплати грошового забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження.

Так, поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 1 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі звільнення поліцейського з посади у зв`язку з виконанням дисциплінарного стягнення або виконанням висновку поліцейської комісії про невідповідність займаній посаді, якщо до кінця визначеного строку виконання дисциплінарного стягнення або протягом десяти днів з дня ухвалення висновку про службову невідповідність не вирішено питання про подальше проходження ним служби), грошове забезпечення виплачується в розмірі, установленому за посадою, яку займав поліцейський до дати зарахування в розпорядження, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції.

Поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 2 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі повернення поліцейських, які відповідно до закону були відряджені (прикомандировані) до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, інших органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції), грошове забезпечення виплачується в розмірі, установленому за посадою, яку займав поліцейський до дати відрядження (прикомандирування) до таких органів.

Поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 3 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі застосування до поліцейського тримання під вартою як запобіжного заходу), грошове забезпечення виплачується в розмірі, який установлюється, виходячи з розрахунку окладу за спеціальним званням, з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції.

Поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 4 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію" (якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам невідомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим), грошове забезпечення виплачується в розмірі, установленому за посадою, яку займав поліцейський на дату зарахування в розпорядження (крім премії).

Поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 5 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію"(у разі скорочення штатних посад, що займають поліцейські, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками), якщо немає можливості перемістити таких осіб на вакантні посади, - до закінчення відпустки по догляду за дитиною), грошове забезпечення не виплачується.

Виплата грошового забезпечення поліцейським, які перебувають у розпорядженні, здійснюється з дня звільнення з попередньої посади і зарахування в розпорядження до дня, з якого він почав виконувати обов`язки за новою посадою, але не більше двох місяців, крім випадків, визначених пунктами 3 - 5 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію.

З наведених вище правових норм можна дійти висновку, що виведення працівника у розпорядження під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, здійснюється на час вирішення питання про подальше проходження служби. При цьому однією з гарантій для таких працівників є виплата грошового забезпечення, розмір якої визначається залежно від конкретної підстави виведення у розпорядження, що передбачені ст. 67 Закону України «Про Національну поліцію».

Оскільки позивач був працівником МВС України, не проходив конкурсного відбору до Національної поліції, а наказ Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Наказ), яким було затверджено та введено в дію з 01.01.2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ; оклади за спеціальними званнями осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ; розміри надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ; схеми посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ; додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ втратив чинність з 13.12.2016 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1131 від 31.10.2016 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Міністерства внутрішніх справ України», та дію Закону України «Про Національну поліцію», згідно зі статтею 94 якого, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, прийнято наказ МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», то суд першої інстанції підставно, на думку колегії суддів, відповідно до ст. 7 КАС України застосував до спірних правовідносин аналогію закону в частині визначення права позивача на грошове забезпечення під час перебування у розпорядженні та при визначенні його розміру.

Так, з наданих УМВС України в Закарпатській області особових карток позивача про нараховане грошове забезпечення встановлено, що позивачу за посадою до переведення в розпорядження було нараховано у вересні 2013 рік 4141,30 грн, у жовтня 2013 - 4217,00 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить 89,96 грн.

Оскільки загальна кількість робочих днів за час перебування у розпорядженні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області у період з 21.04.2021 по 26.07.2021 становить 63 дні, - суд першої інстанції правильно визначив загальну суму грошового забезпечення за час перебування у розпорядженні в розмірі 11 967,48 грн, яке Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області зобов`язане виплатити позивачеві.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про відсутність підстав для виплати грошового забезпечення позивачу, який був звільнений, та не виходив на службу під час перебування у розпорядженні, оскільки докази останнього в матеріалах справи відсутні, а переведення у розпорядження здійснюється, зокрема і у випадку звільнення працівника до вирішення питання про подальше проходження ним служби (ст.7 Закону України «Про Національну поліцію»).

За таких обставин, у суду першої інстанції були всі правові підстави для часткового задоволення позову.

Також колегія суддів відхиляє покликання позивача на постанову Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №260/290/19, оскільки правовідносини у цій справі не є релевантними до правовідносин, що є предметом спору в даній справі.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторони не оскаржили, то колегія суддів не надає правової оцінки висновкам суду першої інстанції в цій частині рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №260/2515/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16.08.2023