Справа № 500/3528/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3528/23

11 серпня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Іжука Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Іжука Богдана Володимировича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якому з урахуванням позовної заяви в новій редакції (а.с.25-28), просить:

визнати протиправною та скасувати відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 12.06.2023 №13 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком,

зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з в колгоспі «Україна» с. Мишків, з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 31.07.1981 та з 01.03.1984 по 28.02.2000.

В обґрунтування позову позивач вказує, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області) з заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 12.06.2023 йому відмовлено в призначенні пенсії та не зараховано до страхового стажу період роботи у колгоспі на підставі архівних довідок від 17.08.2022 через недоліки у написанні по батькові, а саме зазначення « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті позивача « ОСОБА_3 ».

Позивач зазначає, що його батька звали ОСОБА_4 , і в інших документах щодо нього по батькові зазначено ОСОБА_3 . Дійсно має місце зазначення в архівних довідках позивача по батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає по батькові, які вказані у свідоцтві про народження позивача, паспорті громадянина України, в реєстраційній карті платника податків. Проте вважає, що наявність розбіжностей у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу, бо мова йде про одну й ту ж особу, а формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 після усунення недоліків позову, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 11.08.2023, задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

02.08.2023 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов (а.с.40-42). Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що за матеріалами відмовної пенсійної справи загальний страховий стаж позивача складає 05 років 04 місяці 20 днів. За результатами розгляду документів до заяви про призначення пенсії до страхового стажу не зараховано періоди роботи по архівних довідках від 17.08.2022 № 17-14/281, № 17-14/281, № 17-14/282, оскільки в довідках зазначено ПІБ " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним заявника серії НОМЕР_1 , де він зазначений " ОСОБА_1 ".

Відповідач з посиланням на частину першу пункту 6 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України вказує, що врахувати ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі "Україна" з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 31.07.1981 та з 01.03.1984 по 28.02.2000 відповідно до довідок від 17.08.2022 до загального трудового стажу для призначення пенсії немає підстав, у зв`язку з відсутністю в Головному управління документів про встановлення факту належності вищезазначених довідок позивачу.

Відповідач просив у позові відмовити.

У судове засідання 11.08.2023 представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому суд проводив розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання 11.08.2023 викликані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не прибули, як повідомив позивач через незадовільний стан здоров`я та з огляду на похилий вік. Крім того, лише один з таких свідків працював разом з позивачем у колгоспі.

Суд продовжив розгляд справи за відсутності свідків.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що працював у колгоспі та господарствах, які створювалися після його реорганізації, про що є записи у вкладиші до трудової книжки. Допущена помилка в написані по батькові в архівних документах можлива через те, що у селі його батька кликали « ОСОБА_4 », « ОСОБА_7 », тому в первинних документах колгоспу можливо допустили описку. Зазначив, що на даний час не залишилися осіб, які могли б підтвердити його роботу в колгоспі та працювали разом з ним, а ті, що є, мають похилий вік.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення віку 60 років, 23.09.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.55), надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні (а.с.55 зворот).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, рішенням якого №13 від 29.09.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (29 років).

У цьому рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 03 роки 02 місяці 24 дні. За результатами розгляду документів до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу не зараховано період військової служби, бо військовий квиток містить виправлення по батькові з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 ", яке не завірене належним чином, а також період роботи по архівних довідках від 17.08.2022 № 17-14/281, № 17-14/281, № 17-14/282, оскільки по батькові " ОСОБА_2 ", зазначене в довідках, не відповідає паспортним даним заявника " ОСОБА_3 " (а.с.50). Таке рішення у цій справі не оскаржується.

06.06.2023 позивач знову звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.59), надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні (а.с.59 зворот).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №13 від 12.06.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (29 років).

У цьому рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 05 років 04 місяці 20 днів. За результатами розгляду документів до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу не зараховано період роботи по архівних довідках від 17.08.2022 № 17-14/281, № 17-14/281, № 17-14/282, оскільки в цих довідках зазначено ПІБ " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним заявника (а.с.52 зворот).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 14.06.2023 (а.с.52).

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком в частині незарахування періодів роботи в колгоспі до страхового стажу, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Обставини цієї справи зводяться до того, що в архівних документах, які отримав позивач стосовно своєї роботи в колгоспі, і подав територіальному органу пенсійного фонду по батькові вказане інше, ніж в його паспорті громадянина України, а тому відповідач такі документи не приймає до уваги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю; військова служба.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом досліджено копії довідок від 17.08.2022 № 17-14/281, № 17-14/281, № 17-14/282, видані архівним відділом виконавчого комітету Заліщицької міської ради ОСОБА_1 , зміст яких зводиться до наступного.

Одна з довідок від 17.08.2022 № 17-14/281 містить «Витяг з книги трудового стажу, колгосп «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області, відомості про роботу ОСОБА_1 », та вказує на періоди роботи з 1978 рік, 1981 рік, з 1984 року по 2000 рік, встановлений мінімум трудоднів, відпрацьований мінімум трудоднів, ким працює, нарахована заробітна платна, примітку, яка містить інформацію про зарахування чи незарахування повного року до стажу залежно від причин невиконання мінімуму трудоднів. Підставою для видачі довідки зазначено книга обліку трудового стажу та заробітку колгоспника колгоспу «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області за 1978-2000 роки (а.с.7).

Інша довідка від 17.08.2022 № 17-14/281 містить інформацію про те, що у документах архівного фонду колгоспу «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області в книгах обліку трудового стажу та в книгах обліку розрахунків по оплаті праці значиться, що ОСОБА_1 працював в колгоспі «Україна», с. Мишків з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 31.07.1981, з 01.03.1984 по 28.02.2000. Довідка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці та книг обліку трудового стажу колгоспника колгоспу «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області за 1978-2000 роки (а.с.9).

Довідка від 17.08.2022 № 17-14/282 вказує на нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за період з 1992 по 1996 роки, довідка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1992-1996 роки колгоспу «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області (а.с.8).

У такий довідках відомості зазначені про ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним позивача ОСОБА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області 19.06.2002 (а.с.13-14).

У свідоцтві про народження позивача зазначено ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мишків Заліщицького району Тернопільської області, відомості про батька ОСОБА_8 (а.с.17).

Суд зазначає, що дійсно стосовно написання по батькові у архівних довідках від 17.08.2022 та у паспорті позивача мають місце розбіжності, у архівних довідках вказано « ОСОБА_2 », у паспорті - « ОСОБА_3 ». Проте наявність розбіжностей у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_1 , що встановлено судом на підставі пояснень позивача та матеріалів справи.

Так, відповідачем долучено до матеріалів справи копію акта перевірки достовірності виданої довідки про заробітну плату від 19.10.2022 №1900/1102-1/4690, проведеної ГУ ПФУ в Тернопільській області відповідно до частини першої статті 40, частини третьої статті 44 Закону №1058-IV. Проведено позапланову перевірку архівних довідок від 17.08.2022 № 17-14/281, № 17-14/281, № 17-14/282, виданих архівним відділом виконавчого комітету Заліщицької міської ради (а.с.46).

Зі змісту акта вбачається, що «в книгах по заробітній платі за 1992,1994-1996 роки значиться ОСОБА_1 , в книзі по заробітній платі за 1993 рік значиться ОСОБА_1 ». «У довідці пред`явленій у відділ призначення пенсій від 17.08.2022 року №17- 14/282 не виявлено розбіжність у сумах заробітної плати у травні 1994 року сума - 1997001 значиться - повернення заборгованості. В книгах нарахування заробітної плати не значиться по батькові ОСОБА_2 - за 1992, 1994, 1995, 1996 роки значиться ОСОБА_10., а за 1993 рік значиться - ОСОБА_9 »

Отже, неправильне написання по батькові у архівних довідках, при тому що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , а в первинних документах колгоспу допущено скорочення написання по батькові позивача, як-от, ОСОБА_10. М., при наявності інших належно оформлених записів, що містять відомості про роботу, не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу його роботи. Також суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні Головного управління не оспорюються інші відомості, вказані у архівних довідках щодо періодів роботи у колгоспі.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував періоди трудової діяльності позивача у колгоспі «Україна», с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області згідно з архівними довідками до його страхового стажу.

Проте суд звертає увагу, що позовні вимоги стосуються періодів з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 31.07.1981 та з 01.03.1984 по 28.02.2000, які частково охоплюються періодами, які вже зараховані територіальним органом Пенсійного фонду України, зокрема як період служби в армії.

Так, за даними відповідача до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 зараховано, серед іншого, період проходження військової служби з 18.05.1981 по 13.07.1983, а також періоди з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 01.06.1999 по 30.06.1999, з 01.08.1999 по 31.12.1999, про що вказано у розрахунку стажу для розрахунку права позивача на пенсію за віком по його заяві від 06.06.2023 (а.с.12), тобто періоди з 18.05.1981 по 31.07.1981 та з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 01.06.1999 по 30.06.1999, з 01.08.1999 по 31.12.1999 вже зараховані відповідачем, що виключає задоволення позовних вимог у цій частині.

З огляду на встановлені обставини у цій справі, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 12.06.2023 №13 в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів роботи в колгоспі (крім вже зарахованих) є протиправним та підлягає скасуванню.

Також наявні достатні та обґрунтовані підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (як територіального органу Пенсійного фонду, який розглядав заяву позивача) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 роботу у колгоспі (та господарствах, створених після реорганізації колгопу) за виключенням періоду проходження військової служби та періодів, які вже зараховані до страхового стажу позивача, а саме зарахувати періоди: з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 17.05.1981, з 01.03.1984 по 31.12.1998, з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 01.07.1999 по 31.07.1999, з 01.01.2000 по 28.02.2000 з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Стосовно міркувань відповідача про відсутність судового рішення, яким би підтверджувався факт приналежності архівних довідок позивачу, то суд їх вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки неодноразово Верховний Суд висловлював правові висновки про те, що заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у разі існування спору про право (зокрема, відмови у призначенні пенсії через невідповідність прізвища, імені, по батькові, дати народження тощо у документах, що підтверджують страховий стаж; відмови видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи через не встановлення такого факту, як належність особі відповідної довідки, що підтверджує участь особи у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, через помилку у прізвищі) мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства в порядку позовного провадження про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідних суб`єктів владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19).

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно, нерозсудливо.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073,86 грн, що підтверджується квитанцією від 23.06.2023 (а.с.18).

Оскільки суд позов задовольняє частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.06.2023 №13 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком в частині незарахування роботи в колгоспі «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Україна» с. Мишків Заліщицького району Тернопільської області з 01.06.1978 по 30.06.1978, з 01.02.1981 по 17.05.1981, з 01.03.1984 по 31.12.1998, з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 01.07.1999 по 31.07.1999, з 01.01.2000 по 28.02.2000 з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

В задоволенні решти позовним вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , село Мишків, Заліщицький район, Тернопільська область, 48679, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вулиця Набережна Перемоги, 26, місто Дніпро, 49094 ідентифікаційний код юридичної особи в .

Повний текст рішення складений 15 серпня 2023 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.