Справа № 520/20059/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питання прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

15 серпня 2023 р. справа №520/20059/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову

ОСОБА_1
до Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради
про1) визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради щодо припинення ОСОБА_1 виплати державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю з дитинства після 30.06.2021 року; 2) зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради поновити мені виплату державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю з дитинства з 1.07.2021 року, -
встановив:

Спір склався з приводу спонукання органу соціального захисту населення до проведення на користь заявника виплат з 01.07.2021 р., у той час як до суду позов було подано 28.07.2023 р.

Через наявність ознак подання позову поза межами визначеного ч.2. ст. 122 КАС України 6-місячного строку звернення до суду позов було залишено без руху.

09.08.2023 р. від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення, мотивована тим, що про необхідність звернення до суду позивач дізнався у липні 2023 р. з судового рішення Верховного Суду, і без зайвих зволікань подав даний позов.

Вирішуючи питання про усунення недоліків в оформленні позову та наявності підстав для прийняття позову до розгляду, суд виходить із таких підстав та мотивів.

За змістом п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України учасники справи повинні діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до власних прав і здійснювати реалізацію цих прав таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, і стосовно дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №826/22361/15 та постанови Верховного Суду від 20.04.2021р. у справі №807/627/16.

За правилами ч.1 ст.122 і ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до суду, встановленого законом, а перебіг згаданого строку розпочинається з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення власних прав (інтересів).

З положень наведених норм процесуального закону витікає, що законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення власних прав (інтересів), а й об`єктивної можливості особи знати про існування таких фактів, а тому застосовану законодавцем конструкцію «повинна була дізнатись» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення власних прав (інтересів).

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020 та постанови Верховного Суду від 20.04.2021р. у справі №807/627/16.

При цьому, згідно з правовою позицією постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2023р. у справі №990/154/22: 1) порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через неналежну реалізацію своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду; 2) Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

Відносно спірних правовідносин строк звернення особи до адміністративного суду встановлений ч.2 ст.122 КАС України і складає шість місяців.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуального права чи обов`язку.

Тому до кола поважних причин пропуску процесуального строку можуть бути віднесені реально існуючі обставини фактичної дійсності, які не залежать від внутрішньої волі заінтересованої особи, мали місце протягом перебігу пропущеного строку і створюють істотні та об`єктивно непереборні чи нездоланні перешкоди або труднощі у виконанні конкретної процесуальної дії у межах встановленого законом проміжку часу, у тому числі і дії з подання позову.

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 та постанови Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21.

З цього приводу суддя зазначає, що постановою Верховного Суду від 09.06.2021 року по справі №640/2982/18 було визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради щодо поновлення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю з дитинства, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради поновити з моменту припинення та виплатити державну соціальну допомогу, як особі з інвалідністю з дитинства, ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення суду позивачеві було виплачено спірну допомогу за період з 01.08.2014 року по 30.06.2021 року.

Не погоджуючись із станом виконання вказаного судового рішення, а саме із невиплатою спірної допомоги у період з 01.07.2021 р. позивач ініціював перед судом питання встановлення судового контролю у порядку ст. 382 та 383 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2021р. по справі №640/2982/18 клопотання ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 09.06.2021р. задоволено, зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 09.06.2021р. у справі № 640/2982/18.

Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2022р. по справі №640/2982/18 встановлено новий строк для подання Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради звіту про виконання постанови Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 640/2982/18 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Верховного Суду від 09.06.2021р. у справі № 640/2982/18.

Ухвалою Верховного Суду від 07.09.2022 р. по справі №640/2982/18 продовжено Управлінню соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 640/2982/18 протягом одного місяця з дати отримання копії цієї ухвали.

Зрештою 04.07.2023р. Верховним Судом було постановлено ухвалу про прийняття звіту суб"єкта владних повноважень про виконання судового рішення.

У вказаній ухвалі Верховним Судом зазначено, що Управлінням соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради 21.07.2021 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства з 01.08.2014 по 30.06.2021 в розмірі 117857,00 грн., яка отримана позивачем. З липня 2021 року відповідачем припинено виплату соціальної допомоги з посиланням на Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79, Порядок здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637, Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/ перебування, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365.

Згідно з ухвалою Верховного Суду від 04.07.2023р. по справі №640/2982/18 спірні правовідносини, що були предметом позову у справі №640/2982/18, виникли у липні 2017 року. У подальшому правове регулювання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю було змінено, про що свідчить постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79, якою затверджено відповідний Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Згідно абзацу дев`ятого пункту 3 Порядку № 79 державна соціальна допомога за місцем проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) особи, яка звертається за призначенням державної соціальної допомоги (далі - заявник). Відомості щодо неотримання допомоги перевіряються органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Верховним Судом було роз`яснено позивачеві, що зважаючи, що з 2021 року правове регулювання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю було змінено, для подальшого вирішення питання виплати допомоги позивач може звернутись до суду з позовом для захисту своїх

порушених прав.

З огляду на викладене, слід визнати поважними причини пропущення строку звернення до суду із даним позовом, заяву про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Отже, після усунення недоліків позову, стан оформлення матеріалів позову за формою, змістом, обсягом приєднаних документів у цілому відповідає вимогам ст.ст.25, 26, 122, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, що зумовлює прийняття рішення про відкриття провадження у справі. Згідно з ст.263 КАС України спір підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4, 12, 160, 161, 171, 173, 175, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

1. Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом - задовольнити.

2. Прийняти позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Копії даної ухвали направити учасникам справи з урахуванням належності до кола суб`єктів владних повноважень та відомостей про офіційні адреси в ЄСІТС. Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

3. Здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку ст.263 КАС України.

4. Зобов`язати відповідача подати безпосередньо до суду: 1) відзив на позов та усі докази безпідставності заявлених вимог, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, але не виключно докази про знаходження заявника на обліку в установі відповідача та у реєстрі отримувачів пільг; докази про документи, які були складені Управлінням відносно заявника; докази будь-якого листування між заявником та Управлінням із даного приводу тощо; 3) письмові пояснення та докази з приводу існування поважних причин ненадання відзиву на позов, 4) визначитись стосовно загального позовного провадження/усного слухання справи - у строк не пізніше 16 днів з дати одержання цієї ухвали.

5. Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

6. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко