Справа № 120/10176/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 серпня 2023 р. Справа № 120/10176/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровького міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 27.07.2021 №283481. Позивач вказану постанову вважає протиправною з огляду на порушення зі сторони службових осіб відповідача здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, визначення габаритних параметрів здійснено з грубим порушенням Порядку № 879 та ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» за відсутності свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик вимірювального обладнання. При цьому, позивач наголошує, що ним було отримано дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні. Крім того, позивач зазначає, що оскаржувані постанови прийняті ОСОБА_2 , який не є ні керівником відповідача, на його заступником. Наведене і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи та витребувано у відповідача додаткові докази.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що перевірка транспортного засобу здійснювалась відповідно до постанови КМ України №879 від 27.06.2007, а тому необхідність застосування будь-якої іншої методики відсутня. Також вказав, що ваговий комплекс на якому проводилось зважування 31.05.2021 повірений та знаходиться в справному стані.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій він заперечує проти доводів викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Також представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.11.2021 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та надавши їм оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи, 28.05.2021 Національною поліцією України Золіну Д.О. надано дозвіл №2021-3 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні PETERBILT 387, номерний знак НОМЕР_1 та причіпу OZGUL LW4 , номерний знак НОМЕР_2 , вантаж: техніка. Підпунктами 1.4, 1.5 пункту 1 Дозволу "параметри транспортних засобів" визначено, що загальна вага автопоїзду з вантажем становить 78,90 т., навантаження на найбільш навантажену вісь 11 т.

31.05.2021 на автомобільній дорозі М-12 320 км. посадовими особами Придністровького міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки PETERBILT 387, номерний знак НОМЕР_1 та причіпу OZGUL LW4 , номерний знак НОМЕР_2 .

Під час зважування вказаного транспортного засобу було встановлено, що повна фактична маса автомобіля 85,7 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн, фактичне навантаження на здвоєну вісь - 19,85 т. при нормативно допустимій 16 т., фактичне навантаження на дві строєні вісі 29,6 та 30,8 т. при нормативно допустимій вазі - 22 т.

За результатами проведеного вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт №51669 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.05.2021 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №51669 від 31.05.2021 на суму 6464,25 євро.

27.07.2021 року відповідачем було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за наслідком розгляду якої винесено постанову №283481 від 27.07.2021 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн., за порушення допущене 31.05.2020, відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена абз. 16 частини 1 ст. 60 Закону України " Про автомобільний транспорт .

Вважаючи таку постанову протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до Закон № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі по тексту - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21 Порядку №1567).

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано дозвіл №2021-3 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні PETERBILT 387, номерний знак НОМЕР_1 та причіпу OZGUL LW4, номерний знак НОМЕР_2 , вантаж: техніка. Підпунктами 1.4, 1.5 пункту 1 Дозволу "параметри транспортних засобів" визначено, що загальна вага автопоїзду з вантажем становить 78,90 т., навантаження на найбільш навантажену вісь 11 т. ( а.с. 23 - 24 ).

Саме за вищенаведеними параметрами транспортного засобу і просив надати дозвіл позивач згідно з його заявою від 27 травня 2021 року ( а.с. 22 ).

В той же час, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою №23000 від 31.05.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю вказаного вище транспортного засобу повна фактична маса автомобіля 85,7 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн, фактичне навантаження на здвоєну вісь - 19,85 т. при нормативно допустимій 16 т., фактичне навантаження на дві строєні вісі 29,6 та 30,8 т. при нормативно допустимій вазі - 22 т.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про перевищення транспортним засобом позивача вагових обмежень, встановлених дозволом №2021-3 НГ ( визначених в параметрах транспортного засобу ).

Надаючи оцінку поясненням позивача щодо відсутності свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик вимірювального обладнання, суд керується чинним, на час виникнення спірних правовідносин законодавством, зокрема, суд враховує, що п. 3 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Обов`язковою умовою проведення габаритно-вагового контролю є наявність в розпорядженні інспектора, який проводить перевірку повіреного вимірювального приладу. В той же час, застережень щодо власника відповідного вимірювального пристрою Порядок №879, як й інший нормативно-правовий акт, не містить.

В матеріалах справи містяться докази (Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/2065 від 14.08.2020 року, чинне до 14.08.2021 року) на підтвердження того, що вимірювальна техніка, а саме: вага автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH зав. №008234, виробник «CENTRAL WEIGHING» Англія, пройшла повірку.

Таким чином, оскільки прилад, яким проводилося зважування належного позивачу транспортного засобу, пройшов повірку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлені за його допомогою габарити транспортного засобу є достовірними та підлягають врахуванню.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень позивача, що оскаржувана постанова прийнята ОСОБА_2 , який не є повноваженою особою відповідача. Позивач посилається при цьому на вимоги п. 27 Порядку № 1567.

Суд вказує, що згідно з п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 27 цього Порядку за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначена система органів державного регулювання та контролю, а також повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до вимог п. 8 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З наведено слідує, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів виноситься керівником або заступником органу державного контролю саме за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення, тобто в місці розгляду справи про порушення.

За встановлених обставин, враховуючи та оцінивши усі докази в справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що спірна постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є правомірною, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання рішення відповідача протиправним.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

В свою чергу , в силу ч. 6 ст. 157 КАС України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24 листопада 2021 року, зберігають свою дію до набрання законною сили цим судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволення адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (вул. Перемоги, 14, м. Київ, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна