Справа № 460/16816/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2023 року м. Рівне №460/16816/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до "Центру надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно "Центру надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Вітковець Тетяни Володимирівни
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до відділу Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області (далі відповідач 1, ЦНАП), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Вітковець Тетяни Володимирівни (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Вітковець Тетяни Володимирівни щодо відмови у проведенні реєстраційних дій неправомірними; зобов`язати відповідача Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради зняти накладену заборону, скасувати і виключити запис про проведену державну реєстрацію обтяження житлового будинку з реєстраційним номером 060, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 :

запис - тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження:7915782, зареєстровано: 15.09.2008 17:54:15 за №7915782 реєстратором: приватний нотаріус Куц А.В., 34600, Рівненська обл., Березнівський р., м.Березне, вул.Котляревського, 2-а (03653) 5-54-57, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 17.09.1985, Березнівський держбанк, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер:2067841ROVNO22279, архівна дата: 18.12.2000, дата виникнення: 17.09.1985, № реєстра: 117380-102, внутр. № DC0166332DF15B2C5C3E, комментарий: 43-59.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим розпорядження таким майном є неможливим, так як в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було містяться обтяження, накладені на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зауважує, що вказане обтяження абсолютно безпідставно обліковуються в Реєстрі, позаяк підставою для нього слугувало повідомлення 1985 року Березніського держбанку, який ліквідований без правонаступництва на території України. Оскільки у позасудовому порядку скасування відповідних відомостей в реєстрі відповідач провести не може, сторона позивача просила це зробити у судовому порядку.

07.08.2023 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивачем не надано державному реєстратору документ, який є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна. Серед підстав припинення обтяження відсутня підстава, на яку посилається позивач відсутність обтяжувача як правоздатної юридичної особи. Реєстратор діяв у відповідності до закону, позаяк будь-які документи, які б посвідчували факт припинення обтяження на відповідне нерухоме майно, пред`явлені не були, що вказує на відсутність факту протиправності в діях відповідача. Просить в задоволенні позову відмовити.

07.08.2023 від відповідача 1 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, яке ухвалою суду від 09.08.2023 повернуто без розгляду.

10.08.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

15.08.2023 відповідач 2 подав заперечення, де зазначає, що доведення відсутності правових підстав для існування заборони (обтяження) житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не є предметом позову, а тому не може розглядатися судом в даній справі.

Ухвалою суду від 18.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

При перевірці відсутності / наявності заборони відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено заборону, накладену на будинок за адресою: АДРЕСА_1 : тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження:7915782, зареєстровано: 15.09.2008 17:54:15 за №7915782 реєстратором: приватний нотаріус Куц А.В., 34600, Рівненська обл., Березнівський р., м.Березне, вул.Котляревського, 2-а, (03653) 5-54-57, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 17.09.1985, Березнівський держбанк; об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер:2067841ROVNO22279, архівна дата: 18.12.2000, дата виникнення: 17.09.1985, № реєстра: 117380-102, внутр. № DC0166332DF15B2C5C3E, комментарий: 43-59.

Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області із заявою про припинення обтяження, проте рішенням від 15.09.2023 № 68038865 державний реєстратор Тетяна Вітковець відмовила у проведенні реєстраційних дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, за визначенням, яке міститься у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Розгляд позовних вимог особи, яка була заявником щодо реєстраційних дій до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у відповідному державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень належить до юрисдикції адміністративних судів, при умові, що позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій чи рішень державного реєстратора і відсутній спір щодо права власності на відповідне майно.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №820/4146/17. Крім цього, від даного висновку Велика Палата Верховного Суду не відступила і у постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16.

Окремо суд зауважує, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії та або рішення державного реєстратора з приводу реалізації останнім повноважень, наданих йому Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-IV від 01.07.2004 і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, то такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Наведене в повній мірі відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №490/5986/17-ц.

У даній справі установлено, що нерухоме майно: будинок за адресою: АДРЕСА_1 в належить на праві власності ОСОБА_1 . Не виникає також і жодного приватноправового спору між позивачем, як власником, та обтяжувачами прав на відповідне майно. Спір також не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб.

Враховуючи наведене вище та беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено діями/рішенням відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) відповідача при здійснення функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підлягає перевірці адміністративним судом.

Що стосується суті спору.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 (далі Закон №1952-ІV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням, що наведене у пункті 1 частини першої статті 1 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

За статтею 3 Закону №1952-ІV, загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №1952-ІV, державній реєстрації прав підлягають такі обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; обтяження гарантійної частки будівництва об`єкта нерухомого майна (далі - гарантійна частка) відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому"; обтяження спеціального майнового права на неподільний об`єкт незавершеного будівництва/майбутній об`єкт нерухомості на користь особи, яка сплатила частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому"; обтяження спеціального майнового права на неподільний об`єкт незавершеного будівництва/майбутній об`єкт нерухомості, спеціальне майнове право на який зареєстровано за особою, яка сплатила частково ціну такого об`єкта, на користь замовника будівництва/девелопера будівництва відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому"; обтяження спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва відповідно до частини другої статті 27-2 цього Закону; обтяження права власності на об`єкт нерухомого майна на користь замовника будівництва/девелопера будівництва відповідно до частини третьої статті 27-3 цього Закону; інші обтяження відповідно до закону.

За вимогами статті 12 Закону №1952-ІV, державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Відповідно до статті 6 Закону №1952-ІV, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №1952-ІV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

В свою чергу, підстави для державної реєстрації прав чітко визначені у статті 27 Закону №1952-ІV.

Так, за правилами частини другої цієї статті, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката;

5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості;

5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки;

5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво);

6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості;

7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1 .

Реєстрація обтяження проведена 15.09.2008, а підставою для вчинення такої реєстраційної дії зазначено: повідомлення від 17.09.1985 Березнівського держбанку.

Іменований у Єдиному реєстрі суб`єкт: Березнівський держбанк фактично був Березнівським безбалансовим відділенням Українського республіканського банку Держбанку СРСР, правовий статус якого безпосередньо перед розпадом СРСР визначався Законом СРСР Про державний банк СРСР №1828-1 від 11.12.1990 і Законом СРСР Про банки і банківську діяльність №1829-1 від 11.12.1990.

Після розпаду СРСР, 20.12.1991 Дежрбанк СРСР був анульований. Наразі на території України жодних правонаступників вказаного банку немає.

Судом достеменно установлено, що на даний час відсутні будь-які правові підстави для існування вищезазначеного обтяження об`єкту нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві власності.

Разом з тим, суд констатує, що державний реєстратор відділу Центр надання адміністративних послуг Березнівської районної державної адміністрації" Тетяна Вітковець ухвалюючи рішення №68038865 від 15.06.2023 про відмову у державній реєстрації припинення обтяження, діяв у повній відповідності до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1952-ІV, позаяк будь-які документи, які б посвідчували факт припинення обтяження на відповідне нерухоме майно, йому пред`явлені не були. А відтак, позовна вимога про визнання дій державного реєстратора протиправними- до задоволення не підлягає.

В той же час, за правилами пункту 1 частини другої статті 27 Закону №1952-ІV підставою для державної реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно є судове рішення, яке набрало законної сили, а тому суд з урахуванням того, що на сьогоднішній день жодної правової підстави для продовження дії обтяження відповідного нерухомого майна немає, як і жодного іншого способу припинити відповідне обтяження, вважає за можливе захистити права позивача шляхом прийняття відповідного судового рішення.

Таким чином обтяження у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна підлягають скасуванню адміністративним судом не зважаючи на відсутність факту протиправності у діях та рішеннях відповідача в даній справі, позаяк за правилами частини четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Також за правилами частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод №1 від 20.03.1952, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як і поняття цивільних прав і обов`язків, концепція майна в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і майном.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (рішення ЄСПЛ Броньовський проти Польщі). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між загальною суспільною потребою та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення Спорронг та Льоннрот проти Швеції від 23.09.1982 а також рішення Брумареску проти Румунії).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, а у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування (рішення ЄСПЛ у справах: Максименко та Герасименко проти України від 16.05.2013, Андрій Руденко проти України від 21.12.2010, Сук проти України від 10.03.2011, East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, Новоселецький проти України від 22.02.2005).

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може застосувати будь-який спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є припинення (скасування) обтяжень у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Вітковець Тетяни Володимирівни про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради скасувати і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна такий запис про державну реєстрацію обтяження:

тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7915782, зареєстровано: 15.09.2008 17:54:15 за №7915782 реєстратором: приватний нотаріус Куц А.В., 34600, Рівненська обл., Березнівський р., м.Березне, вул.Котляревського, 2-а (03653) 5-54-57, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 17.09.1985, Березнівський держбанк, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 2067841ROVNO22279, архівна дата: 18.12.2000, дата виникнення: 17.09.1985, № реєстра: 117380-102, внутр. № DC0166332DF15B2C5C3E, комментарий: 43-59.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 серпня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області (вул. Київська, 11,м. Березне,Рівненський район, Рівненська область,34600, Відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно "Центру надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Вітковець Тетяна Володимирівна (вул. Київська, 11,м. Березне,Рівненський район, Рівненська область,34600,

Суддя С.М. Дуляницька