Справа № 600/4057/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4057/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку його пенсії, виходячи з розрахунку 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати розмір його пенсії, виходячи з розрахунку 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачем протиправно занижено відсоток основного розміру пенсії при проведенні її перерахунку з 01 січня 2018 року. Так, основний розмір пенсії позивача з 01.10.2003 року складав 88% від суми грошового забезпечення. Після проведеного з 01.01.2018 року перерахунку пенсії, відповідач зменшив відсоткове значення розміру пенсії позивача до 70%. Не погодившись з такими діями, позивач звернувся до суду, як наслідок, згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/921/19-а від 09 вересня 2019 року йому було перераховано пенсію з 70% до 85% сум грошового забезпечення. Поряд з цим позивач зазначає, що згідно відомостей, отриманих з Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, пенсія йому призначена та виплачувалася саме в розмірі 88% грошового забезпечення. А відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправно обраховує пенсію, виходячи з 85% сум грошового забезпечення позивача, а не з 88%, як було призначено позивачу рінаше.

Ухвалою суду від 20 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області копію пенсійної справи позивача.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що вимога позивача щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум є безпідставною, оскільки згідно Закону України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону №2262, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідним сум грошового забезпечення. а відтак, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно розрахунку пенсії за вислугу років від 28.01.1999 року, позивачу призначено пенсію за вислугою років (31 рік) з 27 грудня 1998 року в розмірі 85% грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

При цьому у листі Чернівецького ОВК від 11.12.2020 року №15756/соц вказано, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії з 27.12.1998 року Чернівецьким ОВК була призначена та виплачувалася пенсія у розмірі 88% сум грошового забезпечення.

В подальшому, згідно протоколів про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01 жовтня 2003 року, 01 січня 2006 року та з 01 січня 2008 року Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області розмір пенсії позивача обраховувався виходячи з 88% відповідних сум грошового забезпечення.

01 січня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернівецькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №824/921/19-а, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо перерахунку відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служб, та деяким іншим категоріям осіб" розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служб, та деяким іншим категоріям осіб" розмір пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 85% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії з врахуванням раніше виплачених сум

На виконання вказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 85% грошового забезпечення.

23 січня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію з урахуванням 88% від суми грошового забезпечення, оскільки йому повинна виплачуватися пенсія саме у такому розмірі.

Листом від 06.02.2023 року №527-352/К-17/8-2400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивачу, що з 01.01.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок. Основний розмір пенсії обчислено відповідно до п. а ст. 13 Закону №2262 із застосуванням максимального відсотку в розрахунку пенсії за вислугу років, передбаченого зазначеним Законом у редакції, чинній на час проведення перерахунку. Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13. Закону № 2262, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Зміни набули чинності з 01.05.2014. З огляду на викладене, пенсію перераховано відповідно до норм чинного законодавства України. У жовтні 2019 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 по справі №824/921/19-а, що набрало законної сили 10.10.2019, та у жовтні 2021 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 по справі №600/2608/21-а, що набрало законної сили 08.10.2021, основний розмір його пенсії з 01.01.2018 та 01.04.2019, відповідно, обчислено з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення. Вказано, що зазначеними вище рішеннями суду зобов`язання щодо обчислення пенсії у розмірі 88 % немає.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частина друга статті 63 Закону №2262-ХІІ).

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23 грудня 2015 року №900-VIII, яким статтю 63 Закону №2262-XII доповнено частиною третьою, у відповідності до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Разом із цим, варто зазначити, що Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2019 року у зразковій адміністративній справі №240/5401/18, яка набрала законної сили 16 жовтня 2019 року, дійшов висновку, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.

Оскільки при призначенні ОСОБА_1 пенсії з 27.12.1998 року Чернівецьким ОВК була призначена та виплачувалася пенсія за вислугу років у розмірі 88% сум грошового забезпечення, та враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 01 жовтня 2003 року, 01 січня 2006 року та з 01 січня 2008 року розмір пенсії позивача обраховувало виходячи з 88% відповідних сум грошового забезпечення, то саме дане відсоткове значення розміру основної пенсії не може бути змінене при подальшому перерахунку пенсії.

Враховуючи, що саме під час проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України змінило відсоткове значення розміру пенсії ОСОБА_1 , суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, обчисленої із застосуванням 88% відповідних сум грошового забезпечення.

Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії позивачу, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Вказане є належним способом захисту порушених прав позивача у даних правовідносинах.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів незаконність оскаржуваних дій та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову. Натомість доводи відповідача є безпідставними.

Відповідно до положень частин першої, третьої, сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду цього позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1073,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 17 серпня 2023 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк