Справа № 160/19187/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Храмцова Є.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,
Обставини справи: через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Ус В.О. від 21.07.2023 «Про закінчення виконавчого провадження № 70683111»;
- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Ус В.О. від 21.07.2023 «Про закінчення виконавчого провадження № 70683111».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу строк до 14.08.2023 включно для надання відзиву на позовну заяву (у разі наявності заперечень).
Розгляд справи призначено на 16 серпня 2023 року на 13:00 год.
Витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження були надані відповідачем разом із відзивами на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 розгляд справи призначено на 16 серпня 2023 року на 13:00 год.
У судове засідання призначене на 16.08.2023 сторони не з`явились. Про дату, час, та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 14.08.2023 через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, якою встановлені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, у тому числі, у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 160/21453/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24-/С-4664 від 09.09.2021, викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2021 р. №35607-29176/Ж-01/8-0400/21; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24-/С-4664 від 09.09.2021, з урахуванням раніше виплачених сум; в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Відповідно до інформації КП «ДСС», рішення від 19.01.2022 у справі № 160/21453/21 набрало законної сили 21.02.2022.

20.09.2022 судом на підставі та на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 160/21453/21, яке набрало законної сили, видано відповідний виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24-/С-4664 від 09.09.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

12.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення, до якої долучив оригінал виконавчого листа № 160/21453/21.

06.01.2023 на підставі заяви стягувача постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус В.О. відкрито виконавче провадження № 70683111 з примусового виконання виконавчого листа №160/21453/21, виданого 20.09.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24-/С-4664 від 09.09.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2023 у ВП № 70683111 боржнику (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення даної постанови.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження згідно з супровідним листом від 06.01.2023 № 201 направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та для відома.

Листом від 31.01.2023 №0400-010905-6/12877 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70683111 від 06.01.2023 повідомило державного виконавця, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 160/21453/21 проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Доплата ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 222 216,10 грн буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішенням суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Зважаючи на викладене, покладені судом зобов`язання вчинити дії виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

22.03.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ус В.О. прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70683111, якою, керуючись ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання боржником рішення суду та вимог державного виконавця на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області накладено штраф на корись держави у розмірі 5100,00 грн.

Цією постановою повідомлено боржника про зобов`язання виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Копію постанови про накладення штрафу від 22.03.2023 згідно зі супровідним листом від 22.03.2023 № 11842 направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

22.05.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ус В.О. у рамках виконавчого провадження № 70683111 було винесено постанову про накладення штрафу, якою, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 10200,00 грн.

Цією постановою повідомлено боржника про зобов`язання виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Копію постанови про накладення штрафу від 22.05.2023 згідно зі супровідним листом від 22.05.2023 № 19660 направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

06.06.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус В.О. направлено до Головного управління Національної поліції повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку ст. ст. 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст.214 КПК України, ст.382 КК України, в якому просила вирішити питання про притягнення до встановленої законом відповідальності за невиконання рішення суду, визначеної таким рішенням особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) в особі уповноважених посадових осіб останнього; не пізніше 24 години після подання даного повідомлення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування; про прийняте рішення повідомити на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) поштовим зв`язком.

21.07.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ус В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 70683111 на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження».

Вказана постанова обґрунтована, серед іншого, тим, що станом на теперішній час рішення суду зі сторони боржника залишилося невиконаним в повному обсязі. Державним виконавцем направлено до ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено, рішення без участі боржника виконати неможливо, тому керуючись вимогами п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає завершенню у разі надіслання виконавчого документа суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

За приписами статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з статтею 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої статті 13 Закону №1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом частини третьої статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 19 цього Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (частина п`ята статті 19 Закону).

За змістом частини першої статті 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначає відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону).

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом №1404-VІІІ. Лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Предметом спору у цій справі є правовідносини щодо прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.07.2023 у виконавчому провадженні ВП № 70683111 відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Під час розгляду справи встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ус В.О. виконано певні дії, передбачені ст.ст. 18, 63, 75 Закону №1404-VІІІ з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.09.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/21453/21, а саме: направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження із встановленням строку протягом 10 робочих днів для виконання рішення суду, згідно з постановами державного виконавця від 22.03.2023 та 22.05.2023 накладено штрафи на боржника, попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, а також 06.06.2023 вих. № 21855 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області направлено повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку ст. ст. 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст.214 КПК України, ст.382 КК України.

Як видно з оскаржуваної постанови від 21.07.2023 у ВП № 70683111, фактичною підставою для її прийняття стало повідомлення державного виконавця органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України від 06.06.2023 вих. № 21855, з посиланням на частину третю статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд уважає, що відповідачем не вчинено всіх дій, направлених на примусове виконання судового рішення, оскільки державний виконавець не скористався своїм правом, передбаченим пунктами 3, 14 частини третьої статті 18 Закону №1404 та з метою захисту інтересів стягувача не одержав від боржника пояснень, довідок та іншої інформації щодо того, які дії вчинив боржник для виконання рішення суду, не викликав посадових осіб боржника з приводу виконання рішення суду.

При цьому, суд наголошує, що частина третя статті 63 Закону №1404-VIII встановлює обов`язок виконавця закінчити виконавче провадження лише у випадку неможливості здійснення примусового виконання рішення немайнового характеру без участі боржника.

Водночас, у справі, що розглядається, судове рішення, яке примусово виконується, містить зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24-/С-4664 від 09.09.2021, що виключає його приналежність до рішень немайнового характеру.

Суд наголошує, що накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13.12.2022 у справі №340/5200/21 та враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у спірних правовідносинах не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення та не було правових підстав для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду у справі №160/21453/21 не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус В.О. від 21.07.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 70683111 з примусового виконання виконавчого листа № 160/21453/21, виданого 20.09.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, прийнята не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 858,88 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Ус В.О. від 21.07.2023 «Про закінчення виконавчого провадження» № 70683111.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Ус В.О. від 21.07.2023 «Про закінчення виконавчого провадження № 70683111».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

Згідно з ч.6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на положення ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49000, ).

Суддя Н.В. Кучугурна