Справа № 320/5521/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5521/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контраст" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, припису, за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Контраст" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство "Контраст" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення від 07.06.2022 № 15;

- визнати протиправним та скасувати припис від 07.06.2022 № 9 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство "Контраст", посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім зазначених доводів скаржник звернув увагу, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що перевірка проведена з порушеннями, а спірна постанова є незаконною. Вказано, що за відсутності посилання в акті, рішенні та приписі на нормативно-правові акти (в частині ціни), який порушено не можна стверджувати, що порушення дійсно мало місце.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 08.05.2022, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області від 23.05.2022 № 680-ОД та направлення від 23.05.2022 № 642 проведено позапланову перевірку Приватного підприємства "Контраст" з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. За результатами перевірки складено акт від 03.06.2022 № 23.

Перевіркою встановлено, що позивачем у період з 08.05.2022 по 19.05.2022 застосовано завищені роздрібні ціни на пальне, які сформовані з перевищенням граничного розміру, а саме на бензини автомобільні від 26,31 грн/л до 30,81 грн/л та на дизельне паливо на 25,69 грн/л , що є порушення п. 41-4 Постанови № 1236.

Відповідачем прийнято рішення від 07.06.2022 № 15 про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін, зокрема, про вилучення у позивача в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку у сумі 84 972,31 грн та штраф у сумі 84 972,31 грн.

Крім того, відповідно до акту перевірки встановлено, що позивачем не здійснюється декларування цін на пальне внаслідок чого складено припис від 07.06.2022 № 9.

Не погоджуючись із рішенням та приписом, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час позапланового заходу контролю встановлено порушення позивачем вимог п. 41-4 Постанови № 1236, унаслідок чого позивачем необґрунтовано одержана виручка на загальну суму 84 972,31 грн від реалізації пального за завищеними цінами за період з 08.05.2022 по 19.05.2022. Крім того, під час перевірки встановлено, що позивачем не здійснювалося декларування зміни роздрібних цін, хоча такі зміни відбувались, що підтверджується наказами по підприємству, які позивач надавав під час проведеної перевірки, що свідчить про правомірність припису.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 2 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI).

Згідно з вимогами статті 3 Закону № 2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до вимог абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (Закон № 5007) декларування зміни ціни та/або реєстрація ціни - інформування суб`єктом господарювання у встановленому порядку органів державного регулювання і контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення про наміри встановлення та застосування ціни, відмінної від поточної. Торговельна надбавка (націнка) - сума витрат суб`єкта господарювання, що пов`язані з обігом товару та здійснюються в процесі його продажу (реалізації) у роздрібній торгівлі, та прибутку. Гранична торговельна надбавка (націнка) є її максимально допустимим рівнем, який повинен враховуватися суб`єктом господарювання під час реалізації товару в роздрібній торгівлі.

Згідно ст. 13 Закону № 5007 державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Суд першої інстанції вірно вказав, що п. 41-4 Постанови № 1236 визначав граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).

Пунктом Постанови № 1236 (в редакції, постанови від 09.02.2022 № 140) було визначено наступне: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 488 внесено зміни до Постанови № 1236, в тому числі до пункту 41-4, який регламентує спірне питання, зокрема: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

З матеріалів проведеної перевірки ПП "Контраст", що проходила у період з 23.05.2022 по 03.06.2022 та стала підставою для прийняття спірного рішення та припису, встановлено, що згідно видаткових накладних від 24.02.2022 № 1403, від 11.03.2022, від 12.03.2022 № 1613, від 15.03.2022, від 17.03.2022, від 17.03.2022 № 1703, від 21.03.2022 № 1757, від 24.03.2022 № 0324-2, від 25.03.2022 № 0325-4, від 25.03.2022 № 0325-3, від 25.03.2022 № 0325-2, від 23.03.2022 № 0323-1, від 28.03.2022 № 0328-2, від 29.03.2022 № 0329-2, від 29.03.2022 № 1671, від 30.03.2022 № 0330-1, від 31.03.2022 № 0331-7, від 31.03.2022 № 0331-6, від 01.04.2022 № 0401-3 закупка позивачем пального здійснювалась по ціні в діапазоні 37-39 грн/л.

При цьому, посилання позивача на те, що нафтопродукти закуповувались у наступних цінах 04.05.2022 ПАТ Лебединський насіннєвий завод Паливо дизельне ДП-Л-ЄВРОЗ-ВО 55,00 грн; 06.05.2022 ТОВ «ОЙЛ ПРОДАКШН» Бензин автомобільний А-92-Євро4-ЕО 60,00 грн; 09.05.2022 ТОВ «ОЙЛ ПРОДАКШН» Паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО3-ВО 60,00 грн; 11.05.2022 ТОВ «ОЙЛ ПРОДАКШН» Паливо дизельне ДП -Л-ЄВРО3-ВО 63,00 грн; 16.05.2022 ТОВ «ЛЮКС УКРАЇНА» Паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО3-ВО 65,00 грн; 16.05.2022 ТОВ «ОЙЛ ПРОДАКШН» Паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО3-ВО 63,00 грн; Бензин автомобільний А-92-Євро4-ЕО 62,00 грн; 17.05.2022 ТОВ «ТЕРМІНАЛ» А-95 56,80 грн; 18.05.2022 ТОВ «ЛЮКС УКРАЇНА» Паливо дизельне ДЛ-Л-ЄВРОЗ-ВО 65,00 грн, а згідно внутрішніх наказів позивача на підприємстві були встановлені та ціни: наказ № 35 від 10.05.2022 Бензин автомобільний А-92-Євро4-Е0/ 66,00/ 60,00 6,00 грн; паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО3-ВО 66,00 60,00 6,00 грн; наказ № 36 від 12.05.2022 Бензин автомобільний А-92-Євро4-ЕО 67,00 60,00 7,00 грн, паливо дизельне ДП-Л-ЄВРОЗ-ВО 68,00 63,00 5,00 грн, суд першої інстанції вірно оцінив критично, позаяк жодних доказів закупки нафтопродуктів за такою ціною позивачем не надано для перевірки ні для суду першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи.

Водночас факт, що у період з 08.05.2022 по 19.05.2022 застосовано завищені роздрібні ціни на пальне, які сформовані з перевищенням граничного розміру, а саме на бензини автомобільні від 26,31 грн/л до 30,81 грн/л, та на дизельне паливо на 25,69 грн/л підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 «Про зупинення дії п. 41-4 постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236» , зупинено дію п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 набрала чинності 20.05.2022.

Отже, до 20.05.2022 ціни на продаж пального підлягали державному регулюванню.

Отже, суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав, що під час позапланового заходу контролю було встановлено порушення позивачем вимог п. 41-4 Постанови № 1236, унаслідок чого позивачем необґрунтовано одержана виручка на загальну суму 84 972,31 грн від реалізації пального за завищеними цінами за період з 08.05.2022 по 19.05.2022.

Під час перевірки встановлено, що позивачем не здійснювалося декларування зміни роздрібних цін, хоча такі зміни відбувались, що підтверджується наказами по підприємству, які позивач надавав під час проведеної перевірки. Як наслідок, відповідачем правомірно винесено припис з вимогою здійснити декларування роздрібних цін.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, який дослідивши спірні рішення та матеріали справи, дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято такі.

Неспроможними є доводи апелянта стосовно того, що за відсутності посилання в акті, рішенні та приписі на нормативно-правові акти (в частині ціни), який порушено не можна стверджувати, що порушення дійсно мало місце, позаяк спірне рішення містить посилання, зокрема, на постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою встановлено граничний рівень торговельних надбавок на пальне. Таким чином, згадані аргументи Приватного підприємства "Контраст" спростовуються матеріалам справи та не можуть бути підставою для скасування спірного рішення.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта стосовно допущення процедурних порушень при проведенні перевірки в частині того, що форма акту передбачає опис виявлених порушень, позаяк порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що скаржником не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

В апеляційній скарзі не наведено дійсно обґрунтованих доводів щодо невідповідності оскаржуваних рішень відповідача в межах спірних правовідносин, а отже, колегія суддів відхиляє посилання апелянта, як необґрунтовані та безпідставні.

Водночас, апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга також не містить.

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Контраст" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контраст" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, припису - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко