Справа № 679/131/22
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/21/2023
Справа № 679/131/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00008286 від 17 січня 2022 року. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 січня 2022 року він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17 січня 2022 року серії ВМ № 00008286. В постанові вказано, що 17 січня 2022 року о 11 год. 21 хв. за адресою Н-25, км 207 + 225, Рівненська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10,4% (5,041 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. За вчинення даного правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову серії ВМ № 0008286 від 17 січня 2022 року незаконною та необґрунтованою, оскільки не допускав порушень чинного законодавства. Викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, а постанова складена з порушеннями вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом мінстерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512 (далі - Інструкція № 512) Так, транспортний засіб «КАМАЗ 6520», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », є спеціалізованим вантажним бетонозмішувачем-С, а тому фактична дозволена маса транспортного засобу для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу становить 40 тон. 17 січня 2022 року було проведено завантаження транспортного засобу бетоном марки М 250 в кількості 6 м3, що підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною. Згідно даних ТТН загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху та становила 26 930 кг з вантажем. Без вантажа - 12 950 кг., тобто вага транспортного засобу була на 13 тон менше дозволеної. Товар прийнято без жодних зауважень і поставлені відмітки в ТТН. З наведених мотивів позивач вважає, що при перевезенні вантажу перевищення вагових параметрів автомобіля були відсутні.

Крім того, оскаржувана постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, тобто не зрозуміло від яких показників маси відштовхувалася уповноважена особа під час винесення постанови. Відповідач не надав документів, які б містили інформацію про вагу автомобілів визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування. Також невідома вага на здвоєну вісь. Окрім того, виникають сумніви щодо коректної роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі, яке використовується на автомобільній дорозі Н-25 км 207 + 225, Рівненська область, оскільки показники вагових параметрів під час зважування на пункті навантаження та зазначені в оскаржуваній постанові перевищення вагових параметрів суттєво відрізняються один від одного.

Крім того, всупереч вимогам Інструкції № 512, оскаржувана постанова не міститься даних щодо: категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на осі. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. При цьому оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, а доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Також позивач звертає увагу на те, що ваговий комплекс Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10043 має допустиму похибку 5%. Тому якщо і допустити перевантаження, то воно могло становити менше 10%, а відповідно і штраф в меншому розмірі.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 вважає, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною, протиправною і підлягає скасуванню.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.02.2022 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.07.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача адвоката Доготер О.Г.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.10.2022 року даний адміністративний позов залишенго без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023 року скасовано ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.10.2022 року, а справу направлено до Нетішинського міського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

07.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Мельник Н.П.

У поданих відзивах представники відповідача просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що оскаржувана постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам КУпАП, п.17 Порядку № 1174, Інструкції № 512 та містить всю необхідну інформацію на підставі якої упорвноваженою особою відповідача було встновлено подію, склад адмністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі та мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначені докази долучені до відзиву, а саме: фотографії транспортного засобу, в момент проїзду через автоматичний пункт та інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, в якій і зазначені конкретні вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Крім того, представники зазначили, що технічний засіб, яким було зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідає вимогам чинного законодавства, має сертифікат відповідності і пройшов повірку. Поросять суд не приймати до уваги послання позивача на товарно-транспортну накладну, як на доказ фактичної ваги товарно-матеріальних цінностей, які перевозилися позивачем в момент вчинення правопорушення, адже ТТН в першу чергу є документом комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей. Тому сам факт наявності ТТН не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач не навів жодних належних та допустимих доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні його до адміністративної відповідальності, представники відповідача просили відмовити в задорволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Мельник М.П. в судове засідання надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 січня 2022 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко В.О. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00008286, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17 січня 2022 року о 11 годині 21 хвилина за адресою Н-25, км 207 + 225, Рівненська область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 10,4% (5, 041 тон).

Із фотографій, інформаційної картки автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, розташованого на автодорозі Н-25 км 207+900 слідує, що 17 січня 2022 о 11 годині 21 хвилина при здійснені вагового контролю при проїзді через пункт автомобіля «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » зафіксовано, що даний транспортний засіб, зокрема має три осі, дві з яких здвоєні, з відстанню між осями 1 - 3590, відстань між осями 2 - 1430, з фактичним навантаженням на вісь 1 - 9360 кг, на вісь 2 - 10775 кг, на вісь 3 - 10266, повна вага - 30401 кг. З наведеного вбачається, що навантаження на здвоєну вісь становить 21041 кг.

Фіксація здійснювалась в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки Q-FREE HI TRAC TMU4 WIМ.

Згідно сертифіката відповідності UA.TR.113-001-62/02F-21 виданого Національним науковим центром "Інститут метрології" 02.12.2021 чинного до 01.12.2022, сертифіката перевірки типу UA.TR.001 62-21 Rev.0 від 17.06.2021 чинного до 16.06.2031, а також експертного висновку від 28.05.2021 №1245 дійсного до 28.05.2024, вказаний технічний засіб є автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що за змістом диспозиції норми ч.2 ст.132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження порушення позивачем п.22.5 ПДР відповідачем надано інформаційну карту габаритно-вагового контролю, фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Згідно з п.п.2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п.2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

При вирішенні справи суд враховуєть, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням Q-FREE HI TRAC TMU4 WIМ, який згідно з сертифікатором відповідності UA.TR.113-001-62/02F-21 виданим Національним науковим центром "Інститут метрології" 02.12.2021 чинний до 01.12.2022, сертифіката перевірки типу UA.TR.001 62-21 Rev.0 від 17.06.2021 чинний до 16.06.2031, а також експертного висновку від 28.05.2021 №1245 дійсного до 28.05.2024, вказаний технічний засіб є автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту. Вказане в сертифікаті відповідності вимірювальне обладнання встановлене на дорозі Н-25 км 207 + 225.

Наведене свідчить про те, що на час проведення зважування транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » засіб вимірювальної техніки відповідав загальним технічним вимогам державних стандартів та перебував в робочому стані. А відтак, суд не приймає до уваги твердження позивача про некоректну роботу приладу для автоматичного зважування транспортних засобів в русі, оскільки воно спростовується наведеними вище доказами сертифікації та справності такого обладнання.

Згідно п.п.12-15 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Також, з аналізу положень Порядку №1174 вбачається, що система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

З викладеного встановлено, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом оскаржуваної постанови ВМ №00008286 встановлено, що 17 січня 2022 року о 11 годині 21 хвилина за адресою Н-25, км 207 + 225, Рівненська область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 10,4% (5,041 тон).

Факт порушення підтверджується інформаційною карткою габаритно-вагового контролю, згідно якої загальна маса транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в момент вчинення правопорушення дорівнює 30401 кг, а показник навантаження на здвоєну вісь - 21041 кг. (10775 кг (вага на вісь 2) +10266 кг (вага на вісь 3), що свідчить про недотримання позивачем вимог, встановлених п.22.5 ПДР, зокрема щодо допустимої ваги навантаження на здвоєну вісь.

При цьому, формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами закріплена в Додатку 1 до Інструкції №512, відповідно до якої: % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 % Х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Максимально дозволене навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, яке зазначене в п. 22.5 Правил дорожнього руху України - 16 тон.

Отже, розрахунок відсоткового перевищення на здвоєні осі виглядає так:

(21 041 - 16 000 -16 % х 21 041) / 16 000) х 100 = 1 674 (перевищення з урахуванням максимальної похибки в обидві сторони) /16 000х100 = 10,4 %.

Розміри відсотків 10,4% (навантаження на осі), отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в оскаржуваній постанові.

Крім того, постанова містить фотозображення спереду транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення, які дають можливість ідентифікувати цей транспортний засіб з прив`язкою до місця та часу події.

Надані відповідачем докази доводять встановлене правопорушення та підтверджують, що останнє зафіксовано щодо транспортного засобу «КАМАЗ 6520» державний номерний знак « НОМЕР_1 » .

Згідно п.3 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови та дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанови щодо позивача відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції №512.

Відповідно до п.17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Крім того, ст.283 КУпАП передбачає, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідає усім вищенаведеним критеріям та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Отже, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неповного зазначення необхідної інформації в оскаржуваній постанові з наведених вище мотивів.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на ТТН як на доказ не перевищення ним встановлених вимог до вагових параметрів автомобіля.

Так, відповідно до І Розділу Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Наведене формулювання свідчить, що ТТН в першу чергу є документом комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31 липня 2019 року у справі №802/518/17-а, у якій зазначено, що посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням нормативної ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, Верховний Суд вважає необґрунтованими. Так, відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

За наведених вище обставин, суд вважає, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених в п.22.5 Правил дорожнього руху України на час виникнення спірних правовідносин доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використанням при цьому належного технічного приладу.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.132-1, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 72-77,79, 90, 211, 241-246, 258, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служби України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м.Київ - 135, просп.Перемоги, буд.14, .

Суддя Р.М. Стасюк