Справа № 380/14708/22
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14708/22 пров. № А/857/6074/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Зінчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року, ухвалене суддею Кравців О.Р. у м. Львові о 10:37, повний текст якого складений 06 березня 2023 року, у справі № 380/14708/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача - Львівської митниці, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О.Шахрая від 12.09.2022 №147-дс Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним не вчинялося жодних дій чи бездіяльності, які б свідчили про неналежне виконання вимог посадової інструкції чи нормативних актів, а відтак відсутні підстави для застосування будь-якого заходу дисциплінарного стягнення. Згідно доводів позивача, оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містить відомостей про те, яке саме порушення службової дисципліни ним вчинено чи допущено, які саме посадові обов`язки не виконано чи неналежно виконано. Вважає, що відсутність в оскарженому наказі посилань на конкретні порушення службової дисципліни унеможливлює надання оцінки підставності притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того, зауважує, що за нормами ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тобто позивач вказує на можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності лише в разі вчинення порушення ним особисто.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності слугувало встановлення фактів неналежного контролю за діями підпорядкованого особового складу з боку ОСОБА_1 під час виконання обов`язків в якості начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, що призвели до непоодиноких випадків порушення вимог законодавства України з питань державної митної справи, недотримання підпорядкованими посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці вимог нормативно-правових актів.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює начальником відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці. Призначений на посаду наказом Львівської митниці від 04.02.2022 №152-о.

Відповідно до п. 2 Посадової інструкції, основною метою діяльності начальника відділу є організація, координація та контроль за роботою відділу з метою захисту економічних інтересів України, правильним застосуванням та неухильним додержанням вимог законодавчих актів, інших нормативних документів з митної справи під час виконання покладених на них завдань та функціональних обов`язків.

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України від 14.07.2022 №77-дс на підставі резолюції керівника Львівської митниці та доповідної записки начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці від 13.07.2022 №7.4-25/151 порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , створено дисциплінарну комісію.

У доповідній записці начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці вказано про можливі порушення законодавства посадовими особами та керівництвом митного поста Городок Львівської митниці. Зазначено, що за фактами подій, які мали місце 05.07.2022 в службових приміщеннях відділу митного оформлення №4 митного поста Городок, а саме отриманні на робочому місці під час виконання посадових обов`язків неправомірної вигоди у розмірі 1800 доларів США за безперешкодне митне оформлення транспортних засобів, бувших у використанні, з врахуванням інформації, наведеної у Доповідній записці першого заступника Голови Держмитслужби Олександра Щуцького (№20-01-01/392 від 06.07.2022), скерованої на адресу Львівської митниці листом начальника Управління внутрішньої безпеки Держмитслужби Володимира Малюги (№25/25-02/7.4/187 від 08.07.2022), мають місце ознаки невиконання положень чинного законодавства України, в тому числі, вимог Законів України Про запобігання корупції та Про державну службу, а також відповідних положень контрактів на проходження державної служби, посадових інструкцій та положень про структурні підрозділи митниці посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста Городок з боку начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок ОСОБА_1 головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 ОСОБА_2 , державного інспектора відділу митного оформлення №4 ОСОБА_3 (05.07.2022 виконував обов`язки начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок) та державного інспектора відділу митного оформлення №4 ОСОБА_4 , та відповідно містять ознаки вчинення ними дисциплінарних проступків, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу.

За результатами зазначених перевірок встановлено, зокрема, таке.

Митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UA 209200/2022/012172 від 29.06.2022, № UA 209200/2022/012968 від 30.06.2022 та №UA 209200/2022/012206 від 30.06.2022, здійснені головним державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці Пічкурем О.П. та державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_4 за наявності постійних посвідчень про реєстрацію транспортних засобів, постійних реєстраційних номерних знаків на даних транспортних засобах та відсутність відміток мерії відповідного міста на договорі купівлі-продажу транспортного засобу про зняття автомобіля з обліку, тобто без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави. Митне оформлення державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста Городок ОСОБА_3 транспортного засобу марка/модель BMW 316, 2002 р.в., Vin-код: НОМЕР_1 за митною декларацію №UA209200/2022/012963 від 30.06.2022 здійснене без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, тобто з порушенням вимог частини 6 статті 377 Митного кодексу України.

Наказами Львівської митниці від 07.07.2022 №110 Про проведення перевірки з окремих питань та від 30.08.2022 №131 Про проведення перевірки з окремих питань, проведені перевірки фактів здійснення посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці митних формальностей щодо 22 (двадцяти двох) транспортних засобів.

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України від 25.08.2022 №123-дс продовжено строки здійснення дисциплінарного провадження, зокрема стосовно ОСОБА_1 .

Позивач надав пояснення по суті заданих йому питань (т.1 а.с. 56-57, 106-107).

На підставі зібраних в ході здійснення дисциплінарного провадження документів, матеріалів та пояснень посадових осіб, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають вирішальне значення для розгляду дисциплінарної справи по суті, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що начальник відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 не забезпечив належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, що в свою чергу призвело до порушення посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці вимог законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за ВМД №UА209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UА209200/2022/012172 від 29.06.2022, №UА209200/2022/012968 від 30.06.2022 та №UА209200/2022/012206 від 30.06.2022, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 9, підпунктів 13, 29 пункту 10, підпункту 7 пункту 11, підпункту 4 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці, відтак вчинив дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України Про державну службу, за вчинення якого, згідно положень пункту 2 частини 1, частини 3 статті 66 Закону України Про державну службу може бути оголошено догану (т.1 а.с.102-105).

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України від 12.09.2022 №147-дс до начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення догану (т.1 а.с.7-8).

Позивач, вважаючи наказ Львівської митниці Державної митної служби України від 12.09.2022 №147-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення" протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України та Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.569 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно з ст.1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ст.4 Закону №889 державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; 8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За змістом частини третьої статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Отже, відносини, зокрема, щодо притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, регулюються Законом №889-VIII.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно з ч.1 ст.65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з пунктами 2, 3 ч.2 ст.67 Закону №889-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, серед іншого: попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань.

Дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону №889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Частинами десятою, одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до частин 1-3 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з частинами 5-7 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ч.1 ст.76 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Згідно з ст.75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону №889-VIII).

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначено Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Відповідно до частин 4, 5 Порядку №1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Пунктом 24 Порядку №1039 передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Пункт 25 Порядку №1039 щодо змісту дисциплінарної справи відповідає приписам ч.2 ст.73 Закону №889-VIII.

Відповідно до п.31 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Згідно з п.33 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця (п. 33 Порядку №1039).

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що Законом №889-VIII визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/ бездіяльності/ рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також, необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного наказу щодо його відповідності визначеним ч. 2ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3ст. 90 КАС України).

Судом встановлено, що зміст матеріалів дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 свідчить про незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, що в свою чергу призвело до порушення посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці вимог законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за ВМД №UА209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UА209200/2022/012172 від 29.06.2022, №UА209200/2022/012968 від 30.06.2022 та №UА209200/2022/012206 від 30.06.2022, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 9, підпунктів 13, 29 пункту 10, підпункту 7 пункту 11, підпункту 4 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці, відтак вчинив дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України Про державну службу, за вчинення якого, згідно положень пункту 2 частини 1, частини 3 статті 66 Закону України Про державну службу може бути оголошено догану.

Відповідно до Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці основними завданнями відділу є здійснення в межах повноважень контролю за порядком та умовами переміщення товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, організація та забезпечення здійснення інших заходів спрямованих на реалізацію державної митної політики, що становлять митну справу; відділ у зоні своєї діяльності відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами: забезпечує виконання митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи, здійснює митний контроль та митне оформлення транспортних засобів комерційного призначення; відділ з метою виконання повноважень: організовує роботу структурних підрозділів, що входять до його складу; начальник відділу організовує, забезпечує та контролює у межах повноважень виконання посадовими особами відділу Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, наказів Держмитслужби, Митниці, інших актів законодавства з питань, що належать до компетенції Держмитслужби, доручень Голови Держмитслужби, його першого заступника та заступників, керівництва Митниці.

Згідно доводів представника позивача саме за порушення вказаних приписів Положення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності. Зазначає, що водночас з матеріалів справи вбачається, що фактично позивача притягнуто до відповідальності за порушення, вчинені його підлеглими працівниками: головним державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Льівської митниці Пічкуром О.П., державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_3 та державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Льівської митниці Залуцьким А.

При цьому, покликається на встановлення у іншій адміністративній справі ряду обставин, які підлягають врахуванню при наданні оцінки розглядуваним правовідносинам.

Так, у постанові від 10 травня 2023 року у справі №380/14667/22 Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за виконання митних формальностей за митними деклараціями №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UA 209200/2022/012172 від 29.06.2022, № UA 209200/2022/012968 від 30.06.2022 та №UA 209200/2022/012206 від 30.06.2022.

У справі №380/14667/22 суд апеляційної інстанції при оцінці дій ОСОБА_2 зазначив, що існуючим законодавством не визначено вичерпного переліку документів, які підтверджують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави.

Доказами зняття в реєстраційних органах іноземних держав з обліку транспортних засобів, можуть бути, зокрема, висновки мерії відповідного міста про тимчасову реєстрацію транспортного засобу, видача тимчасових реєстраційних номерних знаків, тимчасового посвідчення про реєстрацію транспортного засобу або про зняття автомобіля з обліку у зв`язку з його продажем за кордон; тимчасове посвідчення про реєстрацію транспортного засобу та тимчасові реєстраційні номерні знаки; відмітка мерії відповідного міста на договорі купівлі-продажу транспортного засобу про зняття автомобіля з обліку; відмітка у тимчасовому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу реєстраційних органів іноземної держави.

Згідно з п. 6 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1077 разом з електронною митною декларацією митному органу подається рахунок або інший документ, що підтверджує вартість транспортного засобу, реєстраційний документ на транспортний засіб, виданий реєстраційним органом країни реєстрації, та документ, що підтверджує право власності на транспортний засіб або право розпоряджатися та декларувати такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України.

Всі документи подаються шляхом подання електронної митної декларації та в електронній формі.

При розмитненні транспортних засобів за згаданими митними деклараціями декларантами засобами електронного зв`язку було долучено «decyzja» про скасування реєстрації транспортного засобу. На всіх документах «decyzja» (Рішення мерії про зняття з обліку транспортного засобу в Польській Республіці) міститься відтиск печатки, штампу та підпису. Судом визнано обґрунтованими покликання позивача на те, що звірити номера «decyzja» (рішення мерії) з іншими поданими «decyzja» в інспектора не має змоги, так як програмний комплекс не містить опції визначення збігу номерів та дат поданих документів, а перевірити кожен номер поданих документів фізично не можливо, так як митне оформлення проводилось у різні дати. Також судом було враховано відповідь на адвокатський запит представника позивача, в якому Львівською митницею повідомлено про те, що робочі місця посадових осіб відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, на яких здійснюється митне оформлення, не дають доступу до мережі «Інтернет», як і відсутні відповідні договори з інтернет провайдерами.

Також зазначено, що Львівська митниця не володіє інформацією щодо приналежності веб ресурсу «www.historiapojazdu. gov.pl» до систем, створених митними органами.

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до підпункту 7 пункту 11 Положення відділ з метою виконання повноважень організовує роботу структурних підрозділів. За правилами підпункту 4 пункту 14 Положення начальник Відділу організовує, забезпечує та контролює в межах повноважень виконання посадовими особами Відділу Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, наказів Держмитслужби, Митниці, інших актів законодавства з питань, що належать до компетенції Держмитслужби, доручень Голови Держмитслужби, його першого заступника, заступників, керівництва Митниці.

Так, інформацію про наявність можливості перевірки інформації про перебування транспортних засобів на обліку в упоноважених реєстраційних органах іноземних держав було надано зокрема листом Державної митної служби України від 15.06.2021 №17-1/17-01-04/7/1175.

Восьмим апеляційним адміністративним судом при розгляді справи №380/14667/22 із наданих Львівською митницею пояснень встановлено, що лист Державної митної служби України від 15.06.2021 №17-1/17-01-04/7/1175 (вх. митниці від 16.06.2021 №19381/4-18) було скеровано для врахування та використання в роботі на митні пости, а також і в Управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Галицької митниці Держмитслужби, зокрема і в відділ оперативного реагування де на той час працював ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Галицької митниці Держмитслужби.

У наведений спосіб Державна митна служба України вказала на можливість перевірки на загальнодоступних офіційних ресурсах у мережі Інтернет інформації про перебування транспортних засобів особистого користування на обліку в уповноважених реєстраційних органах іноземних держав (зняття з реєстраційного обліку), зокрема Республіка Польща: https://historiapoiazdu.qov.pl/.

Однак як і в ході розгляду даної справи, так і при розгляді справи №380/14667/22, на встановлені обставини у якій покликається позивач як на такі, що мають преюдиційне значення при розгляді даної справи, встановлено, що позивачем як начальником відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» ОСОБА_1 не доведено до відома посадовим особам особового складу очолюваного ним відділу ВМО №4 про наявність та зміст згаданого листа.

В свою чергу, як зазначалось раніше на адвокатський запит представника позивача у справі №380/14667/22 Львівською митницею повідомлено про те, що робочі місця посадових осіб відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, на яких здійснюється митне оформлення, не мають доступу до мережі «Інтернет», як і відсутні відповідні договори з інтернет провайдерами. Також зазначено, що Львівська митниця не володіє інформацією щодо приналежності веб ресурсу «www.historiapojazdu. gov.pl» до систем, створених митними органами.

Відповідно до Посадової інструкції Начальника митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці до основних посадових обов`язків зокрема відноситься: забезпечення здійснення та координація організаційних заходів, направлених на реалізацію митної політики держави в зоні діяльності відділу (митного поста) Львівської митниці (п.3.1); взаємодія у встановленому порядку із сруктурними підрозділами, іншими митницями Держмитслужби (п.3.7).

Згідно з підпунктами 1, 2 та 4 пункту 14 Положення начальник відділу очолює відділ, здійснює керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; організовує роботу відділу відповідно до Положення про Львівську миницю, Положення про митний пост «Городок» та цього Положення; організовує, забезпечує та контролює у межах повноважень виконання посадовими особами Відділу Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, наказів Держмитслужби, Митниці, інших актів законодавства з питань, що належать до компетенції Держмитслужби, доручень Голови Держмитслужби, його першого заступника та заступників, керівництва Митниці.

Тобто позивач, як начальник відповідного відділу, до обов`язків якого відноситься здійснення керівництва діяльністю очоюваного ним відділу та здійснення належних послідовних та вичерпних заходів з метою забезпечення організації роботи відділу, не вчинив дій, спрямованих на ознайомлення посадових осіб відділу із листом, що доведений ДМС України для використання в роботі при виконанні митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи, та не вжив жодних заходів для забезпечення робочих місць відділу доступом до електронних сервісів, розміщених у мережі Інтернет центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Судом апеляційної інстанції встановлено, що із відповідним поданням про забезпечення підключення до мережі «Інтернет» позивач до Львівської митниці не звертався. Тобто позивач допустив дисциплінарний проступок, який виразився у незабезпеченні належного контролю за діями підпорядкованого особового складу.

З огляду на викладене у сукупності суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв у межах наданих повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог про його скасування - відсутні.

Наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності містить чітке формулювання суті та обставини допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Щодо покликань позивача на відсутність у оскаржуваному наказі вказівок на конкретні порушення сужбової дисципліни, судом апеляційної інстанції враховано висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 22.05.2020 у справі №825/2328/16. У згаданому рішенні суд касаційної інстанції зазначив наступне:

«Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18».

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури прийняття спірного наказу, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Оскаржуваний наказ винесено з урахуванням ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та керуючись п.5 ч.2 ст.65, ст. 66, ч.10 ст.69, ст. 67, 74, 75, 77 Закону України «Про державну службу».

Отже, відповідачем керуючись імперативною нормою ст.66 Закону України «Про державну службу» накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2023 року Львівській митниці відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі №380/14708/22 та на момент ухвалення судового рішення скаржником доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі на відповідні реквізити не надано, сума судового збору в розмірі 1190,80 грн підлягає стягненню із Львівської митниці.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі №380/14708/22 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Стягнути з Львівської митниці () до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 07.08.2023 згідно з ч.3 ст.321 Кодексу адміністративного судочинства України.