Справа № 160/14002/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 серпня 2023 року Справа №160/14002/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Савченка А.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.04.2020 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року, з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2020 року грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні до 15.04.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, вихідну допомогу при звільненні за 27 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2020 року (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.04.2020 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення з 01.01.2020 року по 15.04.2020 року (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік2 станом на 01.01.2020 року (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб2 № 704 від 30.08.2017 року, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, вихідну допомогу при звільненні за 27 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2020 року (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачене грошового забезпечення за період з 01.01.2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року по день фактично виплачених сум такої заборгованості.

Справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21.06.2023 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Савченко А.В.

20.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у військової частини НОМЕР_1 додаткові докази по справі.

11.08.2023 року до суду засобами поштового зв`язку від військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив та заява про відвід судді Савченку А.В., в обґрунтування якої відповідач зазначає про те, що дії суду вказують на упереджене ставлення на користь позивача, що виключає об`єктивність, повноту і законність судового розгляду справи, а саме відкриття провадження у справі без наявних доказів поважності пропущення строку звернення до суду.

14.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 160/14002/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.08.2023 року о 14:00 год.

Також, 14.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду визнано заяву військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченку А.В. - необґрунтованою та передано матеріали адміністративної справи № 160/14002/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

15.08.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву розподіллено судді Дєєву М.В. та відповідно до реєстру передачі справ передано судді на розгляд - 15.08.2023 року.

15.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду заяву Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В. у справі №160/14002/23 та призначено розгляд заяви в порядку письмового позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши дану заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді Савченка А.В. заявником вказано, що дії суду вказують на упереджене ставлення на користь позивача, що виключає об`єктивність, повноту і законність судового розгляду справи, а саме відкриття провадження у справі без наявних доказів поважності пропущення строку звернення до суду. Також, зазначено, що суд з посиланням на ст. 9 КАС України витребував у відповідача перелік первинної документації без будь-яких доказів неможливості їх отримання позивачем, тим паче за період 2018-2020 роки у військової частини, яка бере участь у захисті батьківщини в умовах воєнного стану. Крім того, подане 27.07.2023 року клопотання про вирішення справи у загальному провадженні, витребування документів, залучення третіх осіб, зупинення розгляду справи, суд не відреагував, що вказує на те, що суд одночасно ухвалить судове рішення і відмовить у клопотанні, що відповідач сприймає, як технічне продовження в обмеженні права на справедливий суд відповідача. На думку відповідача аналіз попереднього вирішення судом у цьому складі правових питань із аналогічним предметом спору, наприклад у справі № 160/27557/21 у рішенні від 18.04.2022 року, вказує на те, що суд необґрунтовано, з ігноруванням ч. 5 ст. 122 КАС України, вважає, що в КАС України відсутні норми, які б визначали строк звернення осіб, які перебували на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. У вказаному рішенні суд у цьому складі також помилково застосовує Кодекс законів про працю України, що вказує на недостатню правову кваліфікацію, або упередженість суду на користь позивача.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас, частиною 4 вказаної статті встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Савченка А.В., суд зазначає, що заявлений відвід обумовлений виключно незгодою позивача з процесуальними діями та судовими рішеннями судді, а саме з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року про відкриття провадження та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, а також з позицією суду, висловленою при розгляді іншої справи.

Суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді обставини є суб`єктивними та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим заява про відвід судді Савченка А.В., не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Керуючись статтями 36, 37, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., який є головуючим суддею у справі №160/14002/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Дєєв