Справа № 726/3/23
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3/23
Провадження №2-а/726/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., секретар судового засідання Житарь С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Чернівці спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НПУ, інспектора 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції НПУ лейтенант поліції Яковина Євген Вікторович про скасування як незаконної постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НПУ, інспектора 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції НПУ лейтенант поліції Яковина Євген Вікторович про скасування як незаконної постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати, як незаконну постанову інспектора 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції НПУ лейтенант поліції Яковини Євгена Вікторовича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6233592 від 01 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01 грудня 2022 року біля 11 год. 28 хв. інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Яковиною Є.В. була винесена постанова серії ЕАР №62335902 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній керував авто марки «TOYOTA-PRADO», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сонячна в межах населеного пункту с. Чагор Чернівецького району із перевищенням встановленого обмеження швидкості 76 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, пояснюючи це тим, що 01.12.2022 року близько 11 год. ОСОБА_1 перебував на роботі, де йому стало погано. Порадившись з кардіологом, ОСОБА_1 вирішив самотужки поїхати в ОКНП «Чернівецький обласний клінічний кардіологічний центр». По дорозі до кардіоцентру позивача зупинили працівники поліції за перевищення швидкості та склали на ОСОБА_1 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Оскільки ОСОБА_1 почував себе погано, він не став сперечатися з працівником поліції та, отримавши постанову, поїхав до лікарні. Вважає, що його дії мають ознаки крайньої необхідності та просить скасувати вищезазначену постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглянути позов у його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 травня 2023 року вищезазначений позов залишено без руху.

16.06.2023 ОСОБА_1 надав суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року поновлено пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

23 січня 2023 року від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог як у безпідставних та необгрунтованих.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 грудня 2022 року біля 11 год. 28 хв. інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Яковиною Є.В. була винесена постанова серії ЕАР №62335902 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Як зазначено у оскаржуваній постанові ОСОБА_1 керував авто марки «TOYOTA-PRADO», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сонячна в межах населеного пункту с. Чагор Чернівецького району із перевищенням встановленого обмеження швидкості 76 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, позивач не заперечує обставин вказаних у оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак зазначає про відсутність його вини, оскільки порушення Правил дорожнього руху допустив у стані крайньої необхідності, а саме позивачу стало погано на роботі та він вимушений був поїхати до лікарні, перебуваючи у стані поганого самопочуття, що згідно з нормами КУпАП виключає можливість притягнення до відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №СК-011222/7453 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні гострого інфаркту міокарда № 2 з 01.12.2022 по 14.12.2022 . Госпіталізований з а/т 160/100, стан середньої важкості, клінічний діагноз: гіпертензивна хвороба серця з серцевою недостатністю.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 грудня 2018 року по справі №686/5225/17.

Крім того, у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року, справа 545/3654/16-а , провадження №К/9901/29449/18 зазначено, що порушення ПДР водієм, який діяв з метою усунення небезпеки, яка загрожувала його життю та здоров`ю, свідчить про стан крайньої необхідності та виключає адміністративну відповідальність.

Положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Аналізуючи подані позивачем докази, суд вважає, що позивач діяв в стані крайньої необхідності, пов`язаної з усуненням небезпеки для свого здоров`я та життя, а тому відповідно до ст. 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності. Окрім того, його дії не створили небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю або здоров`ю громадян та не завдали матеріальних збитків. Доказів протилежного відповідачем не доведено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а відтак позов слід задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НПУ, інспектора 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції НПУ лейтенант поліції Яковина Євген Вікторович про скасування як незаконної постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6233592 від 01 грудня 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок державних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (), що розташоване у Київ, вул. Федора Ернста, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач поліцейський управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, третьої роти лейтенант поліції Яковина Євген Вікторович, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Заводська, 22

Відповідач Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Заводська, 22

Головуючий суддя Л. В. Байцар