Справа № 420/18181/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засіданні Іщенко С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13.12.2022 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 19.12.2022 позов ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви.

16.01.2023 ухвалою продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від позивача за вх №2218/23 надійшов лист з належним чином оформленою позовною заявою, в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 22.08.1985 року по 14.09.1992 року в Одеському технікумі радянської торгівлі, а саме, рішення про відмову у призначенні пенсії від 26 жовтня 2022 року № 18;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , періоду роботи з 22.08.1985 року по 14.09.1992 року в Одеському технікумі радянської торгівлі та призначити пенсію згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ з 09 травня 2022 року з урахуванням періодів роботи з 22.08.1985 року по 14.09.1992 року в Одеському технікумі радянської торгівлі.

15.02.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №2218/23), відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 серпня 2022 року позивачу виповнилося 60 років і вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додала документи, які підтверджують мій стаж роботи, а саме-трудову книжку серія НОМЕР_1 . Вказує, що при розрахунку стажу для призначення пенсії не було зараховано період роботи у Одеському технікумі радянської торгівлі з 22 серпня 1985 року по 14 вересня 1992 року (запис №3) у зв`язку з тим, що дата призначення на посаду зроблено некоректно. Зазначає, що позивач 24 жовтня надала до Пенсійного фонду заяву про допризначення пенсії та додала до неї довідку від 13.07.2022 № 156, видану Одеським фаховим коледжем економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу, копію особової справи, паспорт та РНОКПП, однак 26 жовтня 2022 року отримала рішення про відмову у призначенні пенсії від 26 жовтня 2022 року № 18. Таким чином, до страхового стажу не було зараховано період роботи у Одеському технікумі радянської торгівлі з 22 серпня 1985 року по 14 вересня 1992 року. Позивач зазначає, що вважає цю відмову необґрунтованою, такою, що порушує її конституційні права, а саме право па пенсійне забезпечення.

02.03.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за вх №ЕП/6907/23 надійшов відзив на позов, в якому відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 та що їй пенсія призначена з 28.08.2022. Вказано, що 21.10.2022 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась з заявою про перерахунок пенсії (допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами). До заяви додані: паспорт, довідка про присвоєння РНОКПП, довідка від13.07.2022 року № 156, видана Одеським фаховим коледжем економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу (далі довідка № 156), копія особової справи позивача. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача від 21.10.2022 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Зазначено, що 26.10.2022 за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком № 18. У довідці № 156 відсутня інформація про дати та номера наказів про прийняття на роботу, переведення на іншу посаду та звільнення, а також інформація про зміну прізвища позивача тощо. Тобто, надана довідка не може належним чином підтвердити спірні періоди роботи, на зарахуванні яких наполягає ОСОБА_1 . При цьому, у довідці зазначено, що надати вищезазначену інформацію не можливо через знищення архівних документів під час пожежі в коледжі 04.12.2019 року.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.03.2023 за вх №ЕП/7089/23 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що у позивача відсутнє право на допризначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням періоду роботи з 22.08.1985 по 14.09.1992 в Одеському технікумі радянської торгівлі. Враховуючи те, що трудова книжка позивача заповнена з порушенням вимог Інструкції №58, у Головного управління відсутні підстави для врахування спірних періодів до страхового стажу за трудовою книжкою. Позивачем до Головного управління було надано уточнюючу довідку від 13.07.202 № 156, в якій було зазначено, що Одеський фаховий коледж економіки права та готельно-ресторанного бізнесу не може надати відомості про дати та номери наказів про зарахування на роботу, переведення на посаду керівника фізичного виховання, зміну прізвища і звільнення у зв`язку із знищенням документів під час пожежі. З урахуванням наведено, оскільки трудова книжка позивачем заповнена з порушенням вимог Інструкції № 58, а надана довідка до Головного управління не містить відомостей дати прийняття та звільнення з роботи у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у допризначенні пенсії.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.04.2023 доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду у 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали належним чином засвідчені копії рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 з 28.08.2022 та розрахунку стажу та зупинено провадження по справі №420/18181/22 до надходження відповіді на судове доручення.

08.05.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.05.2023 визначено розгляд справи №420/18181/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії проводити за правилами загального позовного провадження.

26.07.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/18181/22 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач просила її позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 09.09.2022 №3329 щодо призначення їй пенсії за віком, до якої були додані зокрема наступні документи:

- диплом про навчання №939/01-1;

- трудову книжку № НОМЕР_2 .

15.09.2022 позивачу призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.08.2022, проте як вбачається з розрахунку стажу позивача, врахованого при призначенні пенсії, ОСОБА_1 враховано 35 років 8 місяців 14 днів стажу, без урахування періоду роботи позивача з 22.08.1985 року по 14.09.1992 року в Одеському технікумі радянської торгівлі.

21.10.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії №8318, до якої додала довідку Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу №156 від 13.07.2022, відповідно до якої: «Видана ОСОБА_2 в тому, що вона дійсно працювала викладачем фізичного виховання в Одеському технікумі радянської торгівлі. Надати відомості про дати та номери наказів про зарахування, на роботу, переведення на посаду керівника фізичного виховання, зміну прізвища і звільнення Одеський фаховий коледж економіки права та готельно-ресторанного бізнесу не має можливості у зв`язку зі знищенням документів під час пожежі в коледжі 04 грудня 2019 р. До особової справи ОСОБА_3 , що збереглася, копії наказів не були поміщені. Копія особової справи додається.

Підстава для видачі довідки: Особова справа ОСОБА_4 ».

За результатами розгляду вказаної заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 26.10.2022 прийнято рішення №18, відповідно до якого: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою від 21.10.2022 №8718, щодо допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявник для перерахунку пенсії надав наступні документи: довідку від 13.07.2022 №156, видану Одеським фаховим коледжем економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу, копію особової справи, паспорт та картку платника податків.

Відповідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі-Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 17 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право па пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Враховуючи вищезазначене, гр. відмовити ОСОБА_1 в допризначенні пенсії, так як за наданими документами неможливо визначити період роботи в Одеському технікумі радянської торгівлі.

Відповідно до статті 23 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 16 Закону України Про звернення громадян у разі незгоди гр. ОСОБА_1 з прийняти, рішенням воно може бути оскаржене до органу Пенсійного фонду України вищого рівня або в судовому порядку».

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам (далі - Закон №1058).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.01.2023 у справі №171/843/17.

Суд зазначає, що відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 22.08.1985 прийнято на посаду викладача фізкультури в Одеському технікумі радянської торгівлі на підставі наказу №90 від 22.08.1985, 15.09.1987 переведено на посаду керівника фізичного виховання на підставі наказу №35 від 19.05.1987 та 14.09.1992 звільнено на підставі наказу №20 від 14.09.1992.

При цьому, згідно наказу Міністерства освіти України №427 від 3.11.1993 (а.с.175-176) наказано змінити у відповідності з визначеними для внесення до Державного реєстру закладів освіти України назви і статус вищезазначених підвідомчих вищих навчальних закладів І та ІІ рівнів акредитації: 1. Одеського комерційного технікуму /на базі Одеського технікуму торгівлі та громадського харчування/.

Тобто, з вказаного наказу вбачається, що лише з 03.11.1993 було внесено зміни до найменування навчальної установи, де працювала позивач з Одеського комерційного технікуму (як вказано на печатці у трудовій книжці позивача) на Одеський технікум торгівлі та громадського харчування, незважаючи на те що реорганізація такого навчального закладу відбулась згідно наказу Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 24.04.1992 №10 (а.с.166-167).

Суд зазначає, що дійсно, з трудової книжки позивача вбачається, що у номері запису 3 наявні виправлення у даті прийому позивача на роботу в Одеському технікумі радянської торгівлі та у даті та номері наказу, яким позивача прийнято на роботу.

Водночас суд не приймає до уваги доводи відповідачів щодо неможливості встановлення періоду роботи позивача, оскільки в наданій Одеським фаховим коледжем економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу копії особової справи ОСОБА_5 наявна заява позивача, адресована директору Одеського технікуму радянської торгівлі, про прийняття її на роботу в якості викладача фізичного виховання, яка датована 02.09.1985, та на такій заяві наявна відмітка російською мовою «оформить личное дело в приказ», а також на самій особовій справі наявна відмітка про початок її ведення « 02.09.1985».

Відтак, враховуючи викладене, беззаперечність факту пожежі у Одеському фаховому коледжі економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу 04.12.2019, а також не спростовану довідку Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу від 13.07.2022 №156 (а.с.102) про те, що накази по ОСОБА_2 надати неможливо у зв`язку зі знищенням документів під час такої пожежі, суд вважає, що у відповідача було достатньо доказів для встановлення роботи позивача в Одеському технікумі радянської торгівлі у період з 02.09.1985 по 14.09.1992 та підстав для зарахування такого періоду до її трудового стажу.

Отже, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та про доцільність їх задоволення частково з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 18 від 26.10.2022;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.09.1985 по 14.09.1992 в Одеському технікумі радянської торгівлі та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 02.09.1985 по 14.09.1992 в Одеському технікумі радянської торгівлі з 28.08.2022.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 992,40 грн. судового збору.

Зважаючи на задоволення судом основної вимоги позивача, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 992,40 грн, оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 18 від 26.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.09.1985 по 14.09.1992 в Одеському технікумі радянської торгівлі та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 02.09.1985 по 14.09.1992 в Одеському технікумі радянської торгівлі з 28.08.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ).

Відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька обл, 84122, ).

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2023.

Суддя О.А. Вовченко