Справа № 120/8593/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 серпня 2023 р. Справа № 120/8593/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 18.04.2023 вона звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Однак рішенням №37 від 24.04.2023 їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу. Позивач зазначила, що відповідач під час вирішення питання про призначення пенсії безпідставно не зарахував період її навчання з 01.09.1986 по 05.07.1988 в Вінницькому педагогічному училищі Міністерства освіти УРСР, адже на роботу за отриманою професією була зарахована у період, що не перевищує 3-х місяців з дати закінчення навчального закладу; період роботи з 11.06.2001 по 07.04.2023 на посаді вихователя та вихователя соціального по роботі з дітьми Вінницького обласного центру реабілітації особливої дитини "Промінь".

Вважаючи рішення територіального органу Пенсійного фонду України протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 21.06.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

11.07.2023 на адресу суду і від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву. Свої заперечення відповідач 1 мотивує тим, що на підставі заяви позивача про призначення пенсії за віком та наданих документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області 24.04.2023 винесено рішення № 37 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. При цьому, відповідач 2 фактично повторив визначені у оскаржуваному рішенні підстави, за яких позивачу було відмовлено у призначені пенсії за вислугу років. З огляду на викладене відповідач 1 вважає, що органи пенсійного фонду у спірній ситуації діяли правомірно та жодних порушень прав та інтересів позивача не допускали.

19.07.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Так, заперечуючи проти позову зазначив, що ГУ ПФУ у Дніпропетровській області рішенням від 24.04.2023 №37 правомірно відмовило у призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Вказує, що право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, котрі обіймають посади, визначені Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік №909), за наявності стажу, визначеного пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідач 2 зазначає, що Вінницький обласний центр реабілітації особливої дитини "Промінь" відсутній в вищезазначеному Переліку №909. Щодо періоду навчання з 01.09.186 по 05.07.1988, то такий не зарахований по причині відсутності документа про зміну прізвища.

За таких обставин відповідач 2 вважає, що пенсійним органом правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 18.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон - № 1058-IV).

В подальшому, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (із змінами) (далі Порядок № 22-1) після реєстрації вказана заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення від 24.04.2023 №37 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу передбаченого ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788)

Мотивами прийняття даного рішення слугувало те, що згідно наданих документів спеціальний стаж позивача становить 12 років 1 місяць 11 днів при необхідних 26 років 6 місяців. При цьому зазначено, що до спеціального стажу позивача не зараховано періоди роботи з 11.06.2001 по 10.10.2017, оскільки Вінницький обласний центр реабілітації особливої дитини "Промінь" відсутній в переліку закладів освіти визначених Переліком №909. Крім того, в рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 33 роки 11 місяців 24 дні, однак до нього не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 05.07.1988, оскільки відсутні документи про зміну прізвища.

Вважаючи, що пенсійний орган безпідставно дійшов висновку про не зарахування вказаних періодів до страхового та спеціального стажу та, у зв`язку з цим, протиправно відмовив їй у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених, на її думку, прав та інтересів.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону 1058-IV визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотримання умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років. З 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців. З 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Згідно відомостей комп`ютерної системи "Діловодство спеціалізованого суду" в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/4787/18-а, в якій, окрім іншого, досліджувалось питання віднесення Вінницькогой обласного центру реабілітації особливої дитини "Промінь" закладів включених у Перелік №909. В мотивувальній частині прийнятого у вказаній справі рішення 20.02.2019, яке набрало законної сили, суд, окрім іншого, досліджував положення про Державну реабілітаційну установу "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь", та дійшов висновку, що відповідний заклад входить до установ визначених Переліком №909.

Згідно Переліку № 909 передбачені наступні види закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, дитячі клініки, поліклініки, лікарні, санаторії, диспансери, будинки дитини, дитячі відділення в лікарнях, санаторіях, диспансерах і установах для виконання покарань.

У вказаних установах передбачені такі посади як учителі, вихователі, логопеди, сурдопедагоги, тифлопедагоги.

За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала в Вінницькому обласному центрі реабілітації особливої дитини "Промінь" в період з 11.06.2001 по 18.02.2018 на посаді вихователя, а з 19.02.2018 по 07.04.2023 на посаді вихователя соціальної роботи з дітьми з інвалідністю. Також, згідно відомостей трудової книжки, з 07.04.2023 позивач звільнена з займаної посади на підставі наказу №25-к від 24.03.2023.

Отже, за даними трудової книжки позивач в період з 11.06.2001 по 07.04.2023 працювала на посаді вихователя у закладі, який входить до установ визначених Переліком №909, а відтак повинен бути зарахований до спеціального стажу визначеного пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 37 від 24.04.2023, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, є протиправним та підлягає скасуванню.

В свою чергу, наведених в мотивувальній частині позовної заяви обставин не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду її навчання з 01.09.1986 по 05.07.1988, то суд зазначає насупне.

Так, предметом розгляду в межах даної адміністративної справи є правомірність прийнятого відповідачем 2 рішення №37 від 24.04.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вже зазначалось вище, призначення пенсії за вказаним пунктом можливе за наявності в особи на дату звернення за призначенням пенсії спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Отже, вказана правова норма визначає обов`язковою умовою для призначення особі пенсії за вислугу років наявність в неї необхідного спеціального страхового стажу, розмір якого залежить в дати звернення особи за призначенням відповідного виду пенсії.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" стало відсутність в ОСОБА_1 необхідного спеціального стажу роботи.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному ж випадку, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років слугувала відсутність в позивача достатнього спеціального стажу, а не загального страхового стажу. При цьому, позивач в прохальній частині позовної заяви не просить суд зарахувати відповідний період до страхового стажу, а відтак в межах даної адміністративної справ суд відповідним обставинам не надає оцінку.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру про призначення пенсії, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2 ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У рішенні від 16.09.2015 у справі N 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону від 09.07.2003 № 1058- IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII набрав чинності 11.10.2017.

Пунктом "е" статті 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними законами України №213-VІІІ від 02.03.2015, № 911-VІІІ від 24.12.2015 було передбачено право на пенсію за вислугу років після досягнення 55 років працівникам освіти за наявності спеціального стажу: 25 років на 01.04.2015; 25 років 6 місяців - на 01.01.2016; 26 років 6 місяців станом на 10.10.2017.

В діючій редакції згаданої норми таке право набувається, зокрема, після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року.

Так, в рішенні №37 від 24.04.2023 органом Пенсійного фонду України було підтверджено спеціальний стаж позивача 12 років 1 місяць 11 днів. При цьому, в межах розгляду даної справи судом підтверджено право позивача на зарахування до спеціального стажу періоду її роботи на посаді вихователя в Вінницькому обласному центрі реабілітації особливої дитини "Промінь" з 11.06.2001 по 07.04.2023, що в своїй сукупності переважає необхідний мінімум для призначення пенсії в 29 років (в 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017), та є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, оскільки заява про призначення пенсії подана позивачем 18.04.2023, тому суд вважає обґрунтованим твердження позивача про можливість призначення пенсії саме з цієї дати - 18.04.2023.

Відносно органу Пенсійного фонду України, на який слід покласти обов`язок в призначенні пенсії, то суд враховує, що звернення позивача із заявою про призначення пенсію відбулось до ГУ ПФУ у Вінницькій області. Тому, хоч і повноваження щодо розгляду поданих позивачем матеріалів були делеговані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для прийняття відповідного рішення, проте обов`язок із, власне, призначення та виплати пенсії залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем звернення позивача із заявою, де позивач перебуватиме на обліку, тобто у ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного суд вважає, що для ефективного відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди її трудової діяльності з 11.06.2001 по 07.04.2023 та призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 18.04.2023.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №37 від 24.04.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період її трудової діяльності з 11.06.2001 по 07.04.2023 та призначити ОСОБА_1 з 18.04.2023 пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, Соборний район, м. Дніпро, 49094, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна