Справа № 160/13602/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -
16.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до Відділу державного накладу (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004364 від 31.05.2023 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дедянчуком Д.В.
20.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради без руху та запропоновано позивачу надати до суду уточнену позовну заяву, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України та в якій зазначити назву та адресу відповідача, які відповідатимуть коду ЄДРПОУ Державної служби України з безпеки на транспорті згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (для суду та для сторін, що будуть брати у участь у справі).
22.06.2023 року Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з уточненою позовною заявою, поданою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004364 від 31.05.2023 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дедянчуком Д.В.
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що водієм позивача під час проведення перевірки надавався відповідачу розклад руху. Крім цього позивач наголошує, що жодна з норм діючого законодавства не зобов`язує позивача у випадку зберігання і використання даного транспортного засобу отримувати тимчасовий реєстраційний талон на право керування транспортним засобом. Також позивач зауважує, що перереєстрація транспортного засобу з переходом права власності на нього станом на день подання даної позовної заяви є неможливою, у зв`язку з тим, що Комунальне підприємство «Київпастранс», власник даного транспортного засобу, міститься в Єдиному реєстрі боржників. Підсумовуючи позивач зауважує, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки під час дії воєнного стану в Україні. У зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
26.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
04.07.2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що для транспортних засобів, що перебувають, зокрема, у користуванні у фізичних чи юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність якого є обов`язковою згідно з вимогами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Також відповідач наголошує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім цього відповідач зазначає, що наданий водієм при перевірці розклад руху не відповідає формі додатку №1 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, а саме: не містить періоду, який охоплює розклад руху. На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
04.07.2023 року Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив, в якій позивач підтримав свою позицію, викладену у позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
10.05.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області складено акт №003325 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення статті 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів, а саме: відсутні розклад руху, затверджений організатором пасажирських перевезень, тимчасовий реєстраційний талон на Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради.
31.05.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004364, якою застосовано до Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради штраф у розмірі 17 000,00 грн., передбачений абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Непогоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен:
- виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
- утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
- забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
- забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
- організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
- забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
- забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
- забезпечувати безпеку дорожнього руху;
- забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для регулярних пасажирських перевезень:
- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до абзацу 5 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, (далі Порядок №1388, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Згідно п.6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №379 від 11.08.2010 року, (далі Інструкція №379, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ. При цьому в графі "Особливі відмітки" тимчасового реєстраційного талона робиться запис "Дійсний до _____ 20__ року за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії ___ N ___________".
Проаналізувавши вищевикладене, суд доходить висновку, що стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить прямої вимоги щодо наявності у автомобільного перевізника або водія на момент проведення перевірки тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб, також суд звертає увагу, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції №379 та пункту 16 Порядку №1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто не містять імперативної вказівки на отримання такого документа.
З огляду на наведене правове регулювання та в аспекті спірних правовідносин суд доходить висновку, що відповідачем протиправно застосовано до позивача штраф, передбачений абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за відсутність у позивача на момент перевірки тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб.
Щодо відсутності у позивача під час проведення перевірки розкладу руху, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1.3, 1.4, 2.1, 2.13 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №278 07.05.2010 року, (далі Порядок №278, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.
Схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та працівникам уповноважених підрозділів Національної поліції України.
Паспорт маршруту включає, зокрема, копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів.
Затвердження паспорта діючого автобусного маршруту регулярних перевезень (додаток 1) здійснюється перевізником.
Згідно додатку №1 до Порядку №278 розклад руху має містить такий реквізит: «на період з __________ до ___________».
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, водієм під час перевірки було подано розклад руху за маршрутом №75 К.
В свою чергу, означений розклад руху не містить обов`язкового реквізиту, а саме: періоду на який визначено означений розкладу руху.
Однак суд звертає увагу, що відповідачем було застосовано до позивача штраф саме за відсутність означеного розкладу руху.
Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо застосування до позивача штрафу саме за відсутність розкладу руху, оскільки розклад руху було фактично надано водієм під час перевірки.
Підсумовуючи суд зазначає, що розклад руху, наданий водієм під час перевірки, не відповідав додатку №1 до Порядку №278, однак відповідачем не було застосовано до позивача відповідальність за неналежне оформлення розкладу руху, а була застосована відповідальність саме за відсутність розкладу руху, що суперечить фактичним обставинам справи.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем було безпідставно встановлено відсутність під час перевірки розкладу руху за відповідним маршрутом у позивача.
Проаналізувавши вищенаведене, суд доходить висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №004364 від 31.05.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо доводів позивача про відсутність підстав для проведення означеної перевірки позивача з огляду на постанову Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні.
За наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Згідно ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) у сфері медіа, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами).
Враховуючи той факт, що дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», суд доходить висновку, що дія постанови Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 року також не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт».
Таким чином доводи позивача щодо відсутності підстав для проведення означеної перевірки є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004364 від 31.05.2023 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дедянчуком Д.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський