Справа № 547/574/23
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/574/23
Провадження №2-а/547/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

при секретарі судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенка Віталія Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Полтавській області Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 147784 від 01.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенка Віталія Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 147784 від 01.07.2023.

В позовній заяві посилався на те, що 01.07.2023 поліцейським роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області Бабенком В.Г. на подвір`ї приватного будинку АДРЕСА_1 йому була вручена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 147784, згідно якої позивача з незрозумілих причин було визнано винним у скоєнні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення в розмірі 20400,00 грн.

Позивач зазначив, що не погоджується з даною постановою, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню з наступних причин. Позивач зазначив, що не порушував ПДР. Також фактично самого розгляду справи з дотриманням вимог ст. 245-249, 251, 268, 252,271 КУпАП не було, а відбулося механічне винесення постанови без всебічного повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. При винесенні постанови було грубо порушено закріплене ст. 59 Конституції України та ст. 271 КУпАП про право на захист.

Так, 01.07.2023 поліцейським роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенком В.Г. по справі з незрозумілих причин було пред`явлено необґрунтоване звинувачення у порушенні ПДР України, з чим він був категорично не згідний, та попросив поліцейського надати для ознайомлення докази, на що йому було відмовлено. За рекомендацією адвоката позивачем було заявлено відповідачу усне клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату за участю свого адвоката, на що також було також відмовлено. Навіть доводи про те, що рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 11.05.2023 у справі № 547/176/23 ще не вступило в законну силу, оскільки ним оскаржується в Апеляційній інстанції і що розгляд справи призначено на 10:00 03.08.2023 до уваги не бралося.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків по справі.

17.07.2023 позивачем ОСОБА_1 усунено недоліки по справі.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 20.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 17.08.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник позивача Яковенко Г.М. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Клопотанням від 16.08.2023 просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позов підтримують.

Відповідач - поліцейський роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенко В.Г. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відзиву чи інших клопотань до суду не направлено.

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відзивом від 08.08.2023 представник ГУНП в Полтавській області Білько В. зазначив, що не визнає позов в повному обсязі.

Так, 01.07.2023 близько 23 год 20 хв. у с. Худоліївка по вулиці Чкалова Кременчуцького району поліцейським з реагування патрульної поліції СПД № 1 ВП № 1 КРУП в Полтавській області Бабенком В.Г. зупинено транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що водій не подав сигнал світлового покажчика повороту перед зупинкою транспортного засобу, чим порушив п. 9.2. а Правил дорожнього руху України. Водієм транспортного засобу виявився ОСОБА_1 . Одночасно у водія було виявлено чіткий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння позивач відмовився. На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові серії БАД № 147784.

Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР. Позивач мав право на місці скористатися усіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі і правом на правову допомогу адвоката, однак жодних клопотань чи заяв в ході розгляду справи від позивача не надходило. Таким чином, твердження позивача про те, що йому не було надано права на правову допомогу адвоката не відповідають дійсності. Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 11.05.2023 по справі № 547/176/23 строком на 1 рік.

Відтак, позивач порушив вимоги ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Під час розгляду справи ОСОБА_2 жодним чином не заперечувалися та не спростовувалися інкриміновані останньому правопорушення.

Крім того, на відеозаписах, доданих до відзиву на позовну заяву чітко простежується намагання останнього уникнути відповідальності шляхом вмовляння поліцейських не складати стосовно позивача будь-яких адміністративних матеріалів.

Тому в даному випадку позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог (а.с. 31-34).

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 147784 інспектором СРПП ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Бабенком В.Г. встановлено, що керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.07.2023 о 21 год. 51 хв. в с. Худоліївка по вулиці Чкалова Кременчуцького району керував автомобілем та не подав сигнал світлового покажчика повороту перед зупинкою транспортного засобу, чим порушив п. 9.2. а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст. 287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які долучені до відзиву, вбачається, що керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.07.2023 о 21 год. 51 хв. в с. Худоліївка по вулиці Чкалова Кременчуцького району керуючи автомобілем не подав сигнал світлового покажчика повороту перед зупинкою транспортного засобу, чим порушив п. 9.2.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП. Даний факт підтверджено самим позивачем під час зупинки транспортного засобу працівником поліції. На запитання поліцейського чому не включено покажчик повороту, ОСОБА_1 відповів, що нікого іншого на дорозі не було. Крім того під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення на відеозаписі вбачається, що працівником поліції ОСОБА_3 ОСОБА_1 показано відеозапис на підтвердження факту не включення покажчика повороту під час зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенком В.Г. при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 враховано вимоги ч.2 ст.36 КУпАП (якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як встановлено судом, підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, стало існування постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 11.05.2023 року (справа 547/176/23), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, рішення Семенівського районногь суду Полтавської області від 11.05.2023 ще не вступило в законну силу, оскільки оскаржується в Полтавському апеляційному суді.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії серії БАД № 147784 від 01.07.2023, винесена щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Однак факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП за порушення п. 9.2.а Правил дорожнього руху України не подання сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку підтверджено наявними в матеріалах доказами відеозаписом, долученим до письмового відзиву на позов, поданого Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області та його особистими поясненнями під час зупинки транспортного засобу.

Факт порушення права на захист не підтверджено матеріалами справи, оскільки з відеозапису вбачається, що працівником поліції було роз`яснено право на захист та не було заперечень щодо виклику ОСОБА_1 свого захисника на місце розгляду адміністративної справи. Однак останній ніяких реальних дій щодо реалізації свого права на захист не вчинив, не забезпечив явку свого захисника на місце розгляду адміністративної справи. Справи про адміністративне правопорушення такої категорії розглядаються на місці вчинення.

Крім того, на відеозаписах, доданих до відзиву на позовну заяву чітко простежується намагання останнього уникнути відповідальності шляхом вмовляння поліцейських не складати стосовно позивача будь-яких адміністративних матеріалів.

Отже, постанова серії серії БАД № 147784 від 01.07.2023, винесена щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню в силі в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначене, слід змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 оспорюванню постановою, в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП, наклавши на нього штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Крім того, зважаючи, що особа, яка виносила відносно позивача адмінпостанову та притягла його до адмінвідповідальності є працівником підрозділу, підпорядкованого ГУНП в Полтавській області, а не Департаменту патрульної поліції, - останній не є належним відповідачем у справі.

У ст.46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18 (ЄДРСРУ № 78808400)).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Оскільки Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції є неналежним відповідачем у даній справі, суд відмовляє у задоволенні позову до цього відповідача.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенка Віталія Геннадійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 147784 від 01.07.2023, - задовольнити частково.

Постанову поліцейського роти патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенка Віталія Геннадійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі в цій частині, - закрити.

Змінити захід адміністративного стягнення, застосований до ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД № 147784 від 01.07.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та вважати його притягнутим до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 147784 від 01.07.2023, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Інспектор СРПП Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Бабенко Віталій Геннадійович, Полтавська обл., Кременчуцький р-н., смт Семенівка, вул.. Шевченка, 43.

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, м. Полтава, вул.. Європейська, 164; .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83; .

Суддя Л.М.Самойленко