Справа № 280/4116/19
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

18 серпня 2023 року Справа № 280/4116/19 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий Ігор Вікторович, розглянувши заяву представника позивача Меламеда Вадима Борисовича, подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б, )

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/4116/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі №280/4116/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 19.02.2019;

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 19.02.2019, які викладені у листах №3381/02 від 22.02.2019 та №1105/02 від 16.08.2019;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності за період з 07.10.2009 по 19.02.2019.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 по справі № 280/4116/19 повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у справі №280/4116/19.

07.12.2020 у справі видані виконавчі листи.

08.08.2023 (вх.№34016) на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у справі №280/4116/19.

Заява обґрунтована тим, що з даних пенсійної справи позивача станом на 03.08.2023 слідувало, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а саме при розрахунку пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по теперішній час, нарахував пенсію в розмірі 16,62 грн. на місяць, при цьому не включивши позивача в коло осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки та не врахувавши понаднормову пенсію позивачу за 12 років понаднормового стажу з суми мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Ухвалою суду від 09.08.2023 заяву представника позивача Меламеда Вадима Борисовича, подану в порядку статті 383 КАС України призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Правом на подання письмових пояснень з питань, викладених у заяві представника позивача Меламеда Вадима Борисовича, поданій в порядку статті 383 КАС України відповідач не скористався. Матеріали справи містять докази того, що 09.08.2023 о 13:36 документ «Ухвала з питань призначення заяви до розгляду (КДМ)» в електронному вигляді за допомогою підсистеми «Електронний суд» доставлений до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

У зв`язку з розглядом заяви в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

При вирішенні вищезазначеної заяви представника позивача суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статі 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказана норма кореспондується з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання або неналежне виконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006р., пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002р., «Ромашов проти України» від 27.07.2004р., «Шаренок проти України» від 22.02.2004р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005р., та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009р.).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Як передбачає частина перша статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини третьої статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Слід зазначити, що вирішуючи питання щодо визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень допущених при виконанні рішення суду протиправними, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинених на виконання рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі №280/4116/19 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності за період з 07.10.2009 по 19.02.2019.

Заявником не заперечується та обставина, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі №280/4116/19 поновило виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності за період з 07.10.2009 по 19.02.2019.

Натомість, зазначаючи про протиправність бездіяльності відповідача, допущеної ним при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі №280/4116/19, заявник фактично висловлює незгоду із порядком розрахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по теперішній час, яка полягає у не включенні позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки та не врахуванні понаднормової пенсії позивачу за 12 років понаднормового стажу з суми мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV.

Суд вважає за необхідне зауважити, що питання правильності розрахунку пенсії позивача не було предметом розгляду даної адміністративної справи. Слід також наголосити, що предметом розгляду адміністративної справи №280/4116/19 було визначення права позивача на поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 07.10.2009 по теперешній час.

Водночас, судом не визначались порядок розрахунку пенсії та її складові на які позивач має право, а означені питання виникли вже на стадії виконання вказаного судового рішення та по своїй суті є окремим спором, який не може бути вирішений в порядку статті 383 КАС України.

Отже, вищенаведені обставини та доводи заявника, викладені у його заяві свідчать не про наявність протиправної бездіяльності, допущеної суб`єктом владних повноважень відповідачем при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі №280/4116/19 або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а фактично про наявність нового спору між позивачем та відповідачем з приводу правильності розрахунку пенсії позивача.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи викладене, на переконання суду, в даному випадку заявлені позивачем вимоги в межах заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Наведене свідчить про відсутність підстав для застосування статей 249, 383 КАС України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241, 248, 256, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Меламеда Вадима Борисовича про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у справі №280/4116/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Садовий