Справа № 300/5440/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"16" серпня 2023 р. Справа № 300/5440/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про забезпечення позову від 14.08.2023 за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути по суті і надати письмову відповідь на рапорт від 07.06.2023 про звільнення зі служби, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Сторожук Андрій Леонідович (надалі по тексту також представник позивача), 14.08.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі по тексту також відповідач), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути по суті і надати письмову відповідь на рапорт від 07.06.2023 про звільнення зі служби.
Підставою звернення ОСОБА_1 , на переконання позивача, є протиправна бездіяльність щодо не розгляду його рапорту від 07.06.2023 про звільнення з військової служби за абз. 4 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм хворим батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову від 14.08.2023, яка мотивована тим, що з моменту призову, з 18.05.2023 по сьогоднішній день перебуває в розташуванні військової частини за адресою: АДРЕСА_1 . За час такої служби за вказаною адресою, 12.08.2023 позивача було переведено в межах частини з 1 взводу 2 роти 2 батальйону до 1 взводу 4 роти 3 батальйону та повідомлено про намір відправлення в зону бойових дій в тижневий термін. Будь якої іншої інформації позивачу не повідомлено.
Таким чином, не маючи інформації про результат розгляду рапорта позивача від 07.06.2023, на теперішній час існує реальна триваюча загроза життю та здоров`ю солдату ОСОБА_1 у зв`язку із його перебуванням на військовій службі.
Більш того, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 17.01.1981 батьком позивача є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (80 років), який зареєстрований та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №576 від 08.05.2023. Крім них, інші особи за вищевказаною адресою не зареєстровані та не проживають. До моменту призову на військову службу по мобілізації позивач фактично здійснював постійний догляд за ним.
Отже, батько позивача у зв`язку із похилим віком (80 років) та наявністю складного захворювання (хвороба "Паркінсона") потребує постійного стороннього догляду і допомоги, що підтверджено належними письмовими доказами, та відповідно до положень абз.4 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказане є підставою для звільнення від військової служби під час воєнного стану.
Враховуючи те, що дії відповідача мають всі ознаки протиправності, наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову, саме: заборони Військовій частині НОМЕР_1 та іншим особам направляти ОСОБА_1 за межі с. Мала Любаша, Рівненського району, Рівненської області (в тому числі в зону бойових дій), а у разі його відправлення повернути до с. Мала Любаша, Рівненського району, Рівненської області та забезпечити його перебування с. Мала Любаша, Рівненського району, Рівненської області, на підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України), до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
Не відкривши провадження у справі, розглянувши клопотання від 14.08.2023 та матеріали позовної заяви, суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову, зокрема, в силу вимог частини 1 коментованої статті Кодексу позов може бути забезпечено:
- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
- забороною відповідачу вчиняти певні дії;
- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
При перевірці необхідності/можливості вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.
Відтак, суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб чи учасників спірних правовідносин, права яких можуть бути порушені або обмежені повноваження чи компетенція щодо реалізації владної управлінської функції у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
В першу чергу суд виходить із того, що заявник ставить питання про заборону Військовій частині НОМЕР_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії (виносити розпорядження, накази, тощо) відносно солдата ОСОБА_1 щодо подальшого переміщення по службі, несення ним військової служби в іншу місцевість до набрання судового рішення у справі про визнання протиправними дій та визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання розглянути по суті та надати письмову відповідь на рапорт від 07.06.2023 про звільнення зі служби.
Так, статтею 151 КАС України, яка встановлює види забезпечення позову, передбачено такий вид забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти певні дії.
На переконання суду, обов`язковою умовою застосування такого виду забезпечення є пов`язаність таких дій з предметом спору, тобто, є явно непропорційним обмеження у компетенції того чи іншого суб`єкта владних повноважень за умови, що таким обмеженням не передують рішення чи дії, які прямо чи опосередковано вказують виникнення правовідносин в майбутньому, захист прав в яких просить позивач.
Однак, позивач в заяві просить суд застосувати спосіб забезпечення позову, який прямо стосується предмету спору у даній справі, оскільки входить до правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 і Військовою частиною НОМЕР_1 , та передує розгляду справи по суті.
Твердження заявника, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечувальних заходів, сформульовані як можливість/ймовірність, яка ґрунтуються тільки на припущеннях.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Позивач не представив докази про вжиття відповідачем заходів щодо переміщення чи переведення в іншу місцевість чи зміну посаду військовослужбовця. В будь-якому випадку залишається необґрунтованими доводи позивача, яким чином ймовірне переміщення чи переведення військовослужбовця обмежує чи перешкоджає у розгляді по суті рапорта позивача.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина 5 статті 154 КАС України).
В зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування обраного ОСОБА_1 заходу забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі наведеного, керуючись статями 150-154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сторожук Андрій Леонідович, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 та іншим особам направляти ОСОБА_1 за межі с. Мала Любаша, Рівненського району, Рівненської області (в тому числі в зону бойових дій), а у разі його відправлення повернути до с. Мала Аюбаша, Рівненського району, Рівненської області та забезпечити його перебування с. Мала Любаша, Рівненського району, Рівненської області до набрання законної сили судовим рішенням у справі №300/5440/23.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали суду).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Чуприна О.В.