Справа № 260/820/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

15 серпня 2023 рокум. Ужгород№ 260/820/23

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради), в якому просить: признати дії Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) по виконанню рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1435/20 від 03.07.2020 як неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них та зобов`язати припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , шляхом внесення відповідних змін (записів) до Єдиного державного реєстру (позбавити статусу підприємця фізичну особу ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.

Від позивача на виконання ухвали суду від 07.08.2023 року надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, згідно якої на думку позивача не потрібно було подавати позовну заяву до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії поки триває розгляд адміністративної справи №260/2169/22. Саме після ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі 260/2169/22 від 14 лютого 2023 року позивач остаточно дізнався про порушення своїх прав та інтересів, а тому просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, положеннями ч.1 ст.122 КАС України чітко визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч.3, 5 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом зазначеної норми, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також, слід зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені ст.123 КАС України, у відповідності до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 28.09.2021 звернувся до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) із заявою щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 29.09.2021 відмовлено позивачу у державній реєстрації по заяві «Державна реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням». Вказане рішення отримано позивачем 29.09.2021 (а.с.92).

Разом з цим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 17 лютого 2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Так, на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, позивач зазначив, що очікував вирішення адміністративної справи №260/2169/22 та набрання законної сили рішенням у такій справі.

Дослідивши вищенаведені доводи, вивчивши матеріали справи, суд не приймає їх до уваги, виходячи з наступного.

Як вже встановлено судом, рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.09.2021 позивач отримав 29.09.2021 року.

Згідно КП «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 21 червня 2022 року звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 37788,74 грн. № Ф-4112-50 від 12.11.2021 року (адміністративна справа №260/2169/22).

Предметом оскарження адміністративної справи №260/2169/22 є скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 37788,74 грн. № Ф-4112-50 від 12.11.2021 року, а спір між сторонами стосується факту перебування позивача у статусі суб`єкта підприємницької діяльності ФОП у спірні періоди, що має наслідком обов`язок сплати ЄСВ. Тобто при поданні позову позивач був обізнаний про порушення своїх прав, а саме перебування у статусі суб`єкта підприємницької діяльності ФОП.

Разом з цим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 17 лютого 2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Натомість про порушення своїх прав позивач дізнався як з відмови у державній реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП 29.09.2021 року, так і при оскарженні вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративній справі №260/2169/22.

Суд вказує на те, що рішення в адміністративній справі №260/2169/22 жодним чином не впливатиме на зміну статусу позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому твердження позивача про очікування рішення в адміністративній справі №260/2169/22 не можуть слугувати підставою для поновлення строків звернення до суду з даним позовом.

Будь-яких інших пояснень та доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивач не навів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо об`єктивної можливості позивача знати про факти порушення його прав прийняттям оскаржуваної відмови ще у вересні 2021 року.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Така ж правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справа №420/333/19 (адміністративне провадження №К/9901/8917/20).

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 07 серпня 2023 року залишились не виконані, судом не визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 171, 240, 248, 256 КАС України КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (структурний підрозділ виконавчого комітету Ужгородської міської ради) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно зі ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович