Справа № 520/1970/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 серпня 2023 року № 520/1970/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі - Цикало А.

за участі представників сторін:

позивача - Бут-Абдулаєвої Т.В.

відповідача ДПС України - Борисевич Д.В.

відповідача ГУ ДПС - Поярко І.В.

відповідача Мінфіну - Наталич А.А.

ІІІ - особи - Литовченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, код ЄДРПОУ 3005393), Міністерства фінансів України (вул. Межигірська, буд. 11,м. Київ,04071, ), Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) третя особа: Кабінет Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2,м. Київ,01008, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Міністерства фінансів України, до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року № 12-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 було вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати Погодження Міністерства Фінансів України від 13.12.2022 року № 17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу;

- визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року № 677-О/ВС «Про оголення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області з 03 січня 2023 року;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 43983495) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по дату поновлення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що не погоджується з оскаржуваними наказами ДПС України, погодженням Мінфіну про своє звільнення, діями, наказами Головного управління ДПС у Харківській області, якими її фактично було звільнено з посади ще до прийняття наказу ДПС України про її звільнення, вважає їх такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, є необґрунтованими та незаконними, такими, що порушують права та законні інтереси позивачки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини та документи, викладені в адміністративному позові та наданих до суду документів, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та зазначали, що оскаржувані накази є правомірними та прийнятими у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, підтримуючи доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, наданих до суду документів та письмових пояснень.

Представник третьої особи просила суд прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Під час розглдяу справи судом були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1996 року працювала в податкових органах України та займала різні посади державної служби.

03.01.1996 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

Наказом ДПС України від 21.11.2019 року № 324-о ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області. 22.11.2019 року і цим же наказом ДПС України присвоєно 4 (четвертий) ранг державного службовця.

Наказом ДПС України від 23.12.2020 року № 1477-о 28 грудня 2020 року та наказом ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2020 року № 814-о була звільнена в порядку переведення до Головного управління ДПС у Харківській області.

Наказом ДПС України від 23.12.2020 року № 1482-о та Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2020 року № 34-О/ВП була призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області

Таким чином, вона як державний службовець категорії Б проходила державну службу на посаді заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яке утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України.

Відповідно до Положення про Державну податкову службу України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, який реалізує державну податкову політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Харківської області, що визначено у Положенні про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженому наказом ДПС України від 12.11.2020 року № 643.

Наказом Міністерства фінансів України від 04.05.2018 року № 467 затверджено Порядок погодження Міністерством фінансів України призначення на посади та звільнення з посад керівників і заступників керівників самостійних структурних підрозділів апаратів центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство фінансів України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2018 за № 644/32096.

Таким чином, посада державної служби, яку займає позивач, а саме заступник начальника ГУ ДПС у Харківській області, є посадою номенклатури ДПС України, призначення на яку і звільнення з якої відбувається виключно за попереднім погодженням з Міністром фінансів України за поданням ДПС України.

На підставі зазначеного, ДПС України для такого державного службовця який займає посаду заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області є суб`єктом призначення та відповідно його роботодавцем.

Така обставина сторонами спору та третьою особою не спростовувалась.

Під час проходження державної служби ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області наказом ДПС України від 15 лютого 2022 року № 131 «Про порушення дисциплінарного провадження» за підписом в.о. Голови ДПС ОСОБА_2 , стосовно неї було порушено дисциплінарне провадження з метою визначення в її діях ознак дисциплінарного проступку.

Також таким наказом було визначено Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України здійснити дисциплінарне провадження стосовно неї та за результатами розгляду дисциплінарної справи надати в.о. Голови подання відповідно до чинного законодавства України.

Такий наказ було видано на підставі статей 17, 64-69, 73 Закону України «Про державну службу», пункту 1 доручення в.о. Голови ДПС від 15.02.2022 № 29-д(02), доповідної записки від 15.02.2022 року № 279/99-00-02-01-01-14.

Відповідно до змісту доповідної записки зазначено, що на виконання наказу ДПС від 10.01.2022 № 9 «Про проведення тематичної перевірки» (із змінами, внесеними наказами ДПС «Про внесення зміни до наказу ДПС від 10.01.2022 № 9» від 18.01.2022 №36 та від 31.01.2022 №78) у період з 12.01.2022 по 04.02.2022 робочою групою у складі працівників ДПС та її територіальних органів проведено тематичну позапланову виїзну перевірку стану організації роботи Головного управління ДПС у Харківській області з основних питань організації роботи. За результатами такої тематичної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС у Харківській області з основних питань організації роботи складено акт від 04.02.2022 №210/99-00-02-01-01-14.

За змістом зазначеного доручення до доповідної записки від 15.02.2022 року в.о. Голови ДПС Т. Кірієнко було визначено порушити дисциплінарні провадженні стосовно майже всього керівного складу ГУ ДПС у Харківській області, в тому числі і заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків, незабезпечення керівництва роботою, спрямування та координації діяльності окремих структурних підрозділів ГУ ДПС у Харківській області згідно з відповідними розподілами обов`язків між керівництвом ГУ ДПС у Харківській області, за період з листопада 2019 року по січень 2022 року, що призвело до виявлених тематичною перевіркою порушень та недоліків.

Відповідно до матеріалів дисциплінарної справи № 65 стосовно позивача, які відповідачі надали до суду, голова Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПС ОСОБА_3 звернувся листом від 16.02.2022 року № 2821/7/99-00-02-01-03-ДК до керівника ГУ ДПС у Харківській області з метою формування дисциплінарної справи як це визначено статтею 73 Закону України «Про державну службу» з проханням забезпечити не пізніше 12:00 год. 17 лютого 2022 року надання всіх необхідних документів для формування справи та просили проінформувати комісію про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом ДПС від 15.02.2022 № 131 «Про порушення дисциплінарного провадження». На такий лист з боку ГУ ДПС у Харківській області листом від 17.02.2022 № 1373/8/20-40-11-20 за підписом в.о. начальника ОСОБА_10 були надані документи і інформація, посадова інструкція, результати виконання завдань за 2021 рік, характеристика, письмові пояснення ОСОБА_1 з додатками, а також доповідна записка ОСОБА_1 на керівника ГУ ДПС в який зазначено, що наказ про відкриття дисциплінарного провадження до її відома не доводився, тому вона не розуміла коли і який конкретний дисциплінарний проступок вона вчинила, і за яким конкретним фактом щодо неї ініційоване дисциплінарне провадження.

Для формування дисциплінарної справи з боку ОСОБА_1 були надані письмові пояснення на адресу Голови комісії с зазначенням того, що за результатами тематичної перевірки та складеного акту, з боку ГУ ДПС було направлено листом від 09.02.2023 року № 1133/8/20-40-20-07-06 з додаванням до них зауважень встановленим ДПС порядком, де були викладені в тому числі і з її боку як заступника всі зауваження та незгоду щодо висновків такого акту, які були зроблені членами робочої групи при наданні оцінки організації роботи ГУ ДПС у Харківській області за невизначений період часу. Також в своїх поясненнях вона зазначила, що в жодному документі, які стали підставою ініціювання щодо неї дисциплінарного провадження не зазначено будь-яких порушень її посадових обов`язків як державного службовця, які можуть свідчити про невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, та/або інше будь-яке винне діяння за яке може настати дисциплінарна відповідальність.

До таких своїх пояснень ОСОБА_1 надала зауваження до такого акту в частині організації роботи в підпорядкованих їй підрозділах, відповідно до розподілу обов`язків між керівництвом ГУ ДПС: управління податкового аудиту ГУ ДПС та управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС, які були надані керівниками таких підрозділів.

Так, відповідно до змісту доповідної записки управління податкового аудиту ГУ ДПС від 17.02.2022 № 15/20-40-07-09 за підписом заступника начальника управління - начальника інформаційно-аналітичного відділу управління податкового аудиту Ілони Біланчук та заступника начальника управління - начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників Ірини Волошенюк, зазначено детальний аналіз всіх питань щодо визначених недоліків в роботі такого управління, які були усунуті в ході проведення тематичної перевірки, з повідомлення об`єктивного стану всіх досліджених питань та зауважили на відсутності наслідків таких недоліків у вигляді бюджетних втрат. Зазначення того, що керівниками такого управління не виконано завдання, та не виконуються, або неналежним чином виконуються обов`язки, немає. Також такою перевіркою не встановлено що такі зазначені перевіркою недоліки будь-яким чином вплинули на якість виконання функцій такого управління та призвели до втрат бюджету.

Також, до таких своїх пояснень від 17.02.2022 ОСОБА_1 надала доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС від 17.02.2022 № 450/20-40-09-04-10 за підписом начальника такого управління Сергія Уварова, в якій викладено детальний аналіз, а також вжиті заходи реагування на викладені висновки та зазначені недоліки в роботі управління, які містяться в документах які стали підставою для відкриття щодо ОСОБА_1 дисциплінарного провадження. Так, в такий доповідній записці зазначено, що управління здійснило виконання всіх завдань своєчасно та в повному обсязі, а недоліки на які вказано під час проведення тематичної перевірки є виконанням з боку управління своїх повноважень в порядку строків визначених Податковим кодексом України, граничний строк яких станом на час проведення перевірки ще не настав, при цьому що в управлінні встановлено посилений контроль за дотриманням суб`єктами господарювання подання податкової звітності з акцизного податку відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПКУ, тому зазначені перевіряючими недоліки в роботі управління не призвели до втрат бюджету. Нарікань щодо невиконання плану та доведених індикативних показників в роботі управління немає. Всі зауваження працівниками управління були усунені під час проведення перевірки. Зазначення того, що керівником такого управління не виконано завдання та не виконуються або неналежним чином виконуються обов`язки, немає. Також такою перевіркою не встановлено що такі зазначені перевіркою недоліки будь-яким чином вплинули на якість виконання функцій такого управління та призвели до втрат бюджету.

Таким чином, ОСОБА_1 надала Голові комісії детальні пояснення щодо всіх обставин, які були охоплені тематичною перевіркою та зауважила на відсутності факту будь-яких порушень з її боку її посадових обов`язків або їх неналежне виконання.

Також в дисциплінарну справу надано інші документи щодо роботи підпорядкованих позивачки управлінь та подальшої їх роботи над матеріалами тематичної перевірки встановленим в ДПС порядком.

Відповідно до листу голови комісії до Департаменту відомчого контролю ДПС від 17.02.2022 року № 307/99-00-02-01-03-ДК зазначено, що така Дисциплінарна комісія на виконання наказів ДПС від 15.02.2022 № 128, № 129, № 130 та № 131 «Про порушення дисциплінарного провадження» за поданням Департаменту відомчого контролю на засідання 15.02.2022 відкрила дисциплінарні провадження стосовно:

Начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 ;

Заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_5 ;

Заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_6 ;

Заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1;

Та з метою формування дисциплінарних справ просили надати чотири копії акту тематичної перевірки від 04.02.2022 № 210/99-00-02-01-01-14.

Такі акти були надані комісії листом в.о. директора департаменту забезпечення відомого контролю 18.02.2022 № 324/99-00-02-01-01-08 ОСОБА_7 , який одночасно і був Головою Дисциплінарної комісії, такий акт міститься в матеріалах дисциплінарної справи.

23 лютого 2022 Голова дисциплінарної комісії направив лист № 3403/7/99-00-02-01-03-ДК до в.о. начальника ГУ ДПС ОСОБА_10 з проханням надати до 12:00 год. 24 лютого 2022 року письмові пояснення на виконання вимог ст. 73 Закону України «Про державну службу» як безпосереднього керівника з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1

24 лютого 2022 року на всій території України було введено правовий режим воєнного стану відповідно до Указу президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який діє станом і на теперішній час.

Наказом ДПС України від 24 лютого 2022 року № 243-о «Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органів» було запроваджено простій, як такий що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю і здоров`ю.

Такі обставини є загальновідомим та учасниками справи не спростовуються.

Як з боку ДПС України було організовано роботу Дисциплінарної комісії за таких обставин і в умовах простою відповідач до суду не надав.

Позивачка з 24.02.2022 перебувала у простої, інших даних відповідач не надав.

З 24.02.2022 року в місті Харкові та в місті Києві відбувались активні бойові дії.

Відповідно до матеріалів дисциплінарної справи ДПС України було винесено Наказ від 29 березня 2022 № 180 «Про продовження строку здійснення дисциплінарного провадження», в якому зазначено, що для визначення вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України здійснюється формування дисциплінарної справи, тому було вирішено продовжити до 14 квітня 2022 року строк здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивачки.

Підставою для видачі такого наказу зазначено протокол Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПС від 29.03.2022 року № 8.

Відповідно до витягу з протоколу Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПС від 29.03.2022 року № 8 місцем проведення засідання комісії зазначено: відеоконференція за допомогою сервісу Zoom (16:00-17:00), місце де перебували члени комісії та де знаходилась дисциплінарна справа, яка розглядалась стосовно позивачки в такому протоколі не зазначено, і чи були працівники ДПС України, які є членами такої комісії, виведені з простою з посиланням на відповідні накази ДПС не зазначено.

Таким чином, протоколом встановлено, що станом на 29.03.2022 року (минуло майже 42 дні з дати відкриття такого провадження) не була сформована дисциплінарна справа щодо позивачки починаючи з 15.02.2023 року, тобто вона формувалась більше 20-ти календарних днів, а суб`єктом призначення такий строк до 30-ти календарних днів своєчасно відповідним наказом продовжено не було, як того вимагає п. 27 Порядку проведення дисциплінарного провадження.

На підтвердження тривання такого порушення строків формування дисциплінарної справи голова комісії продовжував завертались до керівника ГУ ДПС у Харківській області з метою отримати пояснення безпосереднього керівника такого державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (том ІІ а.с. - 314).

Потім, відповідно до матеріалів справи, Голова комісії звернувся до позивачки як до заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області листом від 07.04.2022 № 3483/7/99-00-02-01-03-ДК та як до ОСОБА_1 листом від 07.04.2022 № 2213/С/99-00-02-01-03-ДК з повідомленням того, що чергове засідання дисциплінарної комісії відбудеться 11 квітня 2022 о 13:00 год. у форматі відеоконференції за допомогою сервісу ZOOM. Члени комісії склали протокол про факт доведення інформації щодо участі у наступному засіданні яке призначене на 07.04.2022 о 17:00 20 хв. і як підставу такого повідомлення зазначили рішення комісії на засіданні від 07.04.2022.

Таким чином дисциплінарна комісія проводила роботу дистанційно без врегулювання питання забезпечення державного службовця всіма правами які гарантовані йому законом та порядком під час проведення щодо нього дисциплінарного провадження та без завершення процедури формування дисциплінарної справи з подальшою її передачею комісії з повідомленням про це голові комісії з метою призначення дати засідання для її розгляду, як це передбачено п. 20 Порядку.

12 квітня 2022 року Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДПС України про результати розгляду дисциплінарної справи заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 на ім`я в.о. Голови ДПС було складене подання, яким було зроблено висновок про наявність в діях такого державного службовця дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 пункту 2 статті 65 Закону, що полягає у невиконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень та рекомендовано застосувати до неї стягнення у вигляді догани за незабезпечення належного керівництва роботою управління податкового аудиту та управління контролю за підакцизними товарами та порушення вимог статті 8 Закону України «Про державну службу» - незабезпечення належної організації роботи цих структурних підрозділів та ефективного контролю підлеглих за дотриманням підпорядкованими підрозділами вимог податкового законодавства, контроль за отриманням якого покладено на ДПС; організації та забезпечення контролю за виконанням доручень керівництва ДПС (визначених наказами і розпорядженнями).

Як пізніше з`ясувалось за результатами такого подання суб`єктом призначення щодо позивачки було прийнято Наказ № 12-дс від 21 квітня 2022 року, яким прийнято рішення застосувати до позивачки дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 899.

В наказі зазначено, що дисциплінарною комісією встановлено недотримання ОСОБА_1 пунктів 1-3 та пункту 6 розділу 3 посадової інструкції державного службовця.

Про існування такого наказу позивачка узнала після звільнення, до її відома він не доводився і з ним вона не ознайомлювалась, дізналась про його існування лише після звільнення, вважає його незаконним та необгрунтованим тому вирішила звернутись з відповідною позовною вимогою до суду.

Суд зазначає, що спірні відносини з такого питання виникли з приводу встановленого законом порядку проходження державної служби в органах державної влади державним службовцем.

Правове регулювання спірних відносин полягає в наступному.

Спірні відносини врегульовано, зокрема, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VIII (надалі Закон №889), стаття якого визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до ст. 61 Закону № 889, службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Згідно ст. 64 Закону № 889, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, згідно ч. 1ст. 65 Закону № 889, є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 9-1) порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б";10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до ст. 66 Закону № 889, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно пунктів 3,4 ч. 2 ст. 66 згаданого Закону, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану; у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до пункту 5 частини 2 вказаної вище статті звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 69 Закону № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до ст. 73 зазначеного Закону, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначено в статті 74 Закону № 889, та вона визначає, зокрема, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Відповідно до ст. 77 Закону № 889, зокрема, визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 05.06.2019р. у справі № 814/934/18.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1039 рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: 1) міністр - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; 2) суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців: Кабінет Міністрів України - щодо державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»; голова місцевої держадміністрації - щодо державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах; керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - щодо інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В».

Пунктом 13 Порядку №1093 передбачено, що дисциплінарна комісія у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання здійснення дисциплінарних проваджень, і цим Порядком.

Згідно із пунктом 24 Порядку №1039 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1039 дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до пункту 33 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Пунктом 34 Порядку №1039 передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Згідно з пунктом 35 Порядку №1039 дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення (керівником державної служби) рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Розглядаючи справу з урахуванням доводів позовної заяви та заперечень проти них, суд зазначає, що, як слідує з оскаржуваного в даній справі наказу, позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889 (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень) та застосовано догану.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо законності та обгрунтованості накладення на позивачку дисциплінарного стягнення, суд зазначає, що, як слідує з аналізу перелічених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано спірні правовідносини, дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки в разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку на підставі належних та допустимих доказів, доведення вини державного службовця у вчиненні ним цього дисциплінарного проступку.

В даному випадку відповідач - ДПС України фактом вчинення дисциплінарного проступку з боку позивачки вважає результати проведеної тематичної перевірки, які найшли своє відображення в акті від 04.02.2022 року № 210/99-00-02-01-01-14 та в інших документах, які були складені на його підставі, викладені в них порушення та зауваження щодо стану організації роботи всього підпорядкованого ним державного органу - ГУ ДПС у Харківській області. Конкретної події з датою вчинення з її боку будь-яких порушень як державного службовця таким документом не наведено. Таким чином, такою перевіркою не перевірялось питання виконання та/або неналежне виконання з боку ОСОБА_1 її посадових обов`язків, тим більше, як зазначено в такому акті перевірки, ДПС України на постійній основі здійснює контроль та координацію підпорядкованих йому територіальних органів, а також проводить затвердження оцінювання діяльності керівного складу такого територіального органу.

Таким чином, ДПС України вважає, що за період роботи позивачки з 2019 року по січень 2022 не проводив стосовно неї підконтрольних їй, як заступника начальника ГУ ДПС, управлінь, та жодних контрольних заходів, але таке твердження не відповідає дійсності, тому, що в 19 листопада 2021 році було проведено оцінювання діяльності такого державного службовця за 2021 рік на оцінку «відмінно». В обґрунтування такої оцінки покладено звіт про досягнутий результат повне та своєчасне виконання всіх завдань, а саме вжито всіх необхідних організаційних заходів для забезпечення досягнення індикативних показників доходів, доведених ДПС за відповідний період. Так, згідно результатів такого оцінювання, за звітний період по акцизному податку до загального фонду державного бюджету виконання індикативних показників складає 394,5 %. Надходження по акцизному податку з роздрібної реалізації підакцизних товарів складає 247,2 млн. грн., виконання доведеного показника на рівні 120,4 %. Також зазначено що підвищено рівень податкових перевірок та показники ефективного адміністрування податків, зборів, платежів, а підрозділами податкового аудиту в усіх напрямках діяльності з повідомленням про своєчасне та ефективне виконання всіх завдань з певними зазначеними показниками (том ІІ, а.с. 26-31).

У відповідача - ДПС України жодних зауважень до таких результатів оцінювання діяльності такого державного службовця не було, що свідчить про той факт, що вибіркову перевірку діяльності такого державного органу тематичною перевіркою і оформлення її результатів неможливо ототожнювати з роботою державного службовця за такий період за відсутності зауважень щодо правильності визначення показників такої його діяльності як результатів його роботи за певний період.

Суд зазначає, що в даному випадку, ДПС України застосовуючи позивачу дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання та порушення ним вимог його посадової інструкції, за період діяльності держслужбовця, який і якого він вже оцінив, повинен встановити що таке невиконання з його боку посадових обов`язків за певний період його діяльності призвело до викривлення показників в діяльності такого державного службовця (і як наслідок роботи всього такого державного органу) і які відредаговані за результатами проведення такого дисциплінарного провадження стосовно такого державного службовця і повинні міститись в матеріалах дисциплінарного провадження та в матеріалах дисциплінарної справи. Тільки в такому випадку можна зазначати на певні наслідки які настали за невиконання або неналежне виконання службових обов`язків за певний період діяльності такого державного службовця, в даному випадку заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , та переглядати показники роботи підпорядкованих їй управлінь за попередні періоди їх роботи.

Також слід зауважити, що всупереч частини першої статті 67, частини першої статті 74 Закону №889-VIII та пункту 34 Порядку №1039 у Поданні Дисциплінарної комісії від 12.04.2022р. відсутні будь-які відомості про форму та ступінь вини державного службовця та тяжкість наслідків дисциплінарного проступку. На обов`язковість визначення вказаних обставин у поданні дисциплінарної комісії посилається Верховний Суд у постанові від 08.09.2022р. у справі № 340/5243/20.

Також представник позивача надав до суду рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5207/22 за позовом начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 до ДПС України, яке станом на час розгляду справи набрало законної сили, з приводу підтвердження обставин на які посилається позивач і які встановив суд, стосовно невизначеності організації роботи Дисциплінарної комісії ДПС України в період з 24.02.2022 року з дати початку простою та оголошення воєнного стану на всій території України, враховуючи, що за таких обставин перебувати на своєму робочому місці державні службовці не могли, тому не мали можливості знайомитись з матеріалами дисциплінарних справ і проваджень і не мали доступ до всіх документів відповідно до виконання своїх обов`язків щоб надати їх на підтвердження відсутності з їх боку будь-яких порушень.

Таким чином, перевіривши згідно наведених норм оскаржуваний наказ про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення, суд вважає, що через неналежне та неповне встановлення Дисциплінарною комісією тих обставин, що визначені Порядком № 1039, спірний наказ підлягає скасуванню, оскільки прийняті не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Також суд зазначає, що аргументів щодо неможливості застосування іншої, ніж передбачено у поданні дисциплінарної комісії від 12.04.2022, санкції відповідачем не надано, що вказує на диспропорційність прийнятого наказу.

За таких встановлених судом обставин та чисельних порушень норм закону (який діяв на час виникнення таких правовідносин) та прав державного службовця під час проведення дисциплінарного провадження та розгляду неналежно сформованої дисциплінарної справи, яка в тому числі не містить пояснень безпосереднього керівника ОСОБА_1 , та за відсутності зазначення в такому наказі повного складу дисциплінарного проступку та його наслідків, за який до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, суд приходить до висновку що наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року № 12-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» яким до позивача було застосовано стягнення у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимог позивача щодо її незаконного звільнення з посади державної служби - заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, відповідно до пояснень сторін та наявних в матеріалах справи документах, які були досліджені, суд встановив наступні обставини.

В період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року позивачка перебувала в простої.

18 липня 2022 року її було виведено з простою і вона приступила до виконання своїх обов`язків як заступник начальника ГУ ДПС у Харківській області.

29 квітня 2022 року в.о. Голови ДПС України Т. Кірієнко була затверджена Організаційна структура Головного управління ДПС у Харківській області за підписом в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_10 та погоджена в.о. директором Департаменту організації роботи Служби 29 квітня 2022 року ОСОБА_8 . Дата введення в дію такої структури ГУ ДПС таким документом не визначена.

Відповідно до такої структури визначено у структурі «Керівництво» зі штатною чисельністю 3 (три) - один начальник та два заступника начальника.

08 червня 2022 року в.о. Голови ДПС України Т. Кірієнко було затверджено Штатний розпис на 2022 рік Головного управління ДПС у Харківській області за підписом в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_10 у кількості 1576 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами 13 074 504 грн.

Відповідно до такого Штатного розпису посад керівництва визначено наявність посади керівника такого органу як одна штатна посада з посадовим окладом 15 770,00 грн. та дві посади заступника начальника з посадовим окладом 12 400,00 грн.

Дата введення в дію такого штатного розкладу ГУ ДПС таким документом не визначена.

Станом на дати затвердження таких документів керівний склад ГУ ДПС у Харківській області склався наступним чином.

Начальник ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_9 був звільнений з такої посади згідно наказів ДПС України 02 березня 2022 року за результатами застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Під час проведення щодо такого звільненого начальника ГУ ДПС дисциплінарного провадження його було відсторонено від посади державної служби і відповідно до наказу ДПС України № 193-о від 16 лютого 2022 року «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_10 » у зв`язку зі службовою необхідністю, виконання обов`язків начальника ГУ ДПС було покладено на ОСОБА_10 , заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області з 16 лютого 2022 року, з правом підпису фінансових документів.

Таким чином, з дати звільнення начальника ГУ ДПС у Харківській області, який був призначений та таку посаду за результатами конкурсу, нового призначення керівника з боку ДПС України як суб`єкту призначення такої посади, на дату затвердження з боку ДПС таких документів, не відбулось.

Станом на дату затвердження таких документів (штатного розпису та організаційної структури) в ГУ ДПС у Харківській області залишилось три призначених заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області: ОСОБА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Потім почали відбуватись наступні кадрові зміни.

04 жовтня 2022 року наказом ГУ ДПС у Харківській області від 04 жовтня 2022 року № 138-о/вс «Про призначення ОСОБА_12 » за підписом в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_10 було призначено на посаду начальника управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Харківській області, строково, до призначення на посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцяти місячного строку після припинення чи скасування воєнного стану.

Таким чином, таку особу було призначено в нову організаційну структуру ГУ ДПС у Харківській області на зазначену посаду державної служби заступником ГУ ДПС, який виконував обв`язки начальника ГУ ДПС у Харківській області і ще не був переведений до нової організаційної структури.

07.10.2022 року Міністром фінансів України було розглянуто подання ДПС України від 04.10.2022 року № 1605/4/99-00-11-02-01-04 та погоджено листом № 17030-17-62/23185 «Про погодження покладання обов`язків» покладання виконання обов`язків за посадою начальника Головного управління ДПС у Харківській області на ОСОБА_12 - начальника управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Харківській області за умови додержання вимог законодавства про державну службу, законодавства в сфері запобігання та протидії корупції, у тому числі запобігання виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Потім з боку ДПС України було видано наказ від 12.10.2022 року № 1596-о «Про покладання обов`язків на ОСОБА_13 », відповідно до чого втратив чинність наказ ДПС України від 16.02.2022 року № 193-о «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_10 ».

24.10.2022 року в.о. начальника управління кадрового забезпечення та розвитку персоналу ГУ ДПС у Харківській області Н. Самаріна доповідною запискою № 278/20-40-11-22 від 24.10.2022 року на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС ОСОБА_13 з питання встановлення наявності у заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області переважного права на залишення на роботі в ГУ ДПС по суті питання доповіла, що в зв`язку з введенням в дію наказом ГУ ДПС від 29.08.2022 № 85 «Про введення в дію Організаційної структури та Штатного розпису Головного управління ДПС у Харківській області» скорочено штатну чисельність державних службовців, в тому числі кількість посад заступників начальника Головного управління ДПС у Харківській області - на 3 штатні одиниці.

Такою доповідною запискою з посиланням на п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу», ч.1 ст. 42 Кодексу законів про працю України с зазначенням того, що при скороченні чисельності та штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Також зазначила що згідно із затвердженим штатним розкладом передбачено лише дві посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, в той час на такі посади є три претенденти які займають посади заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_1 . Та була надана пропозиція з метою вирішення питання щодо переведення працівників, які обіймали вищезазначені посади на посади заступників начальника Головного управління ДПС у Харківській області, якою вважала за доцільним довести до відома такого в.о. начальника ГУ ДПС інформацію щодо рівня кваліфікації та продуктивності праці та надала як додаток такий аналіз кваліфікації та продуктивності праці в табличному вигляді в якому зазначила загальні біографічні дані всіх трьох заступників начальників ГУ ДПС у Харківській області. Також такою запискою в.о. начальника управління кадрового забезпечення та розвитку персоналу ГУ ДПС було зроблено висновок, що враховуючи таку інформацію доцільно вирішити питання щодо переведення на посади заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області працівників, які мають переважне право.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 згідно наказу ГУ ДПС у Харківській області від 24 жовтня 2022 року 381-вт/вс «Про надання відпустки ОСОБА_1 » з 24.10.2022 по 16.11.2022 вибула у відпустку, як заступник начальника ГУ ДПС у Харківській області (том ІІІ а.с. - 49).

Листом ГУ ДПС у Харківській області від 25.10.2022 року № 1371/С/20-40-11-24 за підписом в.о. начальника ОСОБА_13 на домашню адресу ОСОБА_1 було повідомлено, що їй надіслано оригінал попередження про наступне її звільнення з посади державної служби заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області та надали таблицю з переліком вакантних посад державної служби в ГУ ДПС у Харківській області, з пропозицією підписати таке попередження та обрати посаду для переведення відповідно до її професійної підготовки та професійних компетенції, після чого повернути оригінал аркуша попередження на адресу ГУ ДПС.

Працівниками ГУ ДПС було складено протокол № 1 від 24.10.2022 № 573/С/20-40-11-17 про доведення такої інформації або документів до відома державного службовця засобами телекомунікаційного зв`язку.

Згідно наказу ГУ ДПС у Харківській області від 25 жовтня 2022 року № 139 «Про тимчасовий розподіл обов`язків між керівним складом Головного управління ДПС у Харківській області» такого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області як ОСОБА_1 вже зазначено не було.

Таким чином станом на 25 жовтня 2022 року позивача було виключено з керівного складу ГУ ДПС у Харківській області.

15 грудня 2022 року до ГУ ДПС у Харківській області надійшов Наказ ДПС України № 1849-о від 14 грудня 2022 року «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » за підписом в.о. ОСОБА_14 , який було зареєстровано по ГУ ДПС за вхідним номером 3286/8.

Згідно змісту такого наказу зазначено припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, згідно з пунктом 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Підставою винесення такого наказу зазначено: попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 , протокол № 1 від 24.10.2022 про доведення інформації або документів до відома державного службовця, лист Головного управління ДПС у Харківській області від 25.10.2022 № 1371/С/20-40-11-24, лист-погодження Міністерства фінансів України від 13.12.2022 № 17030-17-62/29710.

Згідно власноручного підпису ОСОБА_1 була ознайомлена з таким наказом 02.01.2023 року.

Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року № 677-О/ВС «Про оголошення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »» було оголошено такий наказ про що складено протокол № 3 від 20.12.2022 року працівниками ГУ ДПС у Харківській області про доведення до відома.

Після виходу з відпуски 02.01.2023 року ОСОБА_1 була такими наказами звільнена з посади державної служби про що була зроблена відповідна запис в трудову книжку та проведено повний розрахунок при звільненні.

Відповідачі по справі ДПС України та ГУ ДПС у Харківській області у відповіді на відзив позивача та до письмових пояснення надали до суду наказ № 443 від 12 липня 2022 року «Про делегування окремих повноважень з питань управління персоналом» за підписом В.о. Голови Т. Кірієнко, який було зареєстровано в ГУ ДПС у Харківській області від 13.07.2022 № 1673/8, і який на їх думку свідчить про наявність повноважень у в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_12 вирішувати питання щодо проходження державної служби працівників які займають посади номенклатури ДПС України

Суд дослідивши такі обставини визначає, що правове регулювання таких спірних відносин полягає в наступному.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статті 38, 43 Конституції України передбачають, що громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. При цьому громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII визначено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

Підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення наведені у статті 87 Закону №889-VIII.

Станом на день виникнення спірних правовідносин стаття 87 Закону №889-VIII передбачала, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

11) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

2. Підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення може бути нез`явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов`язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

3. Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

У разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

5. Наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Відповідно до встановлених судом обставин посада заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області яку займає позивач є посадою номенклатури Державної податкової служби України, який є єдиним роботодавцем і суб`єктом призначення такого державного службовця відповідно до норм закону. Саме такий державний орган приймає рішення щодо проходження державної служби таким державним службовцем, виконує інші повноваження щодо такого державного службовця, зокрема ініціює дисциплінарне провадження, вирішує питання про заохочення, присвоює ранги такому державну службовцю тощо.

Керівник державної служби в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» не є посадою, а фактично визначає набір повноважень, які притаманні певній посаді.

Таким чином ДПС України, як суб`єкт призначення такого державного службовця, діє в особі призначеного керівника такої державної служби в центральному органі виконавчої влади.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 17 Закону України № 889 - повноваження керівника державної служби здійснюють в іншому центральному органі виконавчої влади - керівник відповідного органу.

З метою забезпечення реалізації принципу стабільності державної служби відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про державну службу» - керівник державної служби має право делегувати окремі повноваження, визначені частиною другою цієї статті, керівникам самостійних структурних підрозділів апарату та територіальних органів чи відокремлених підрозділів центрального органу виконавчої влади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок делегування окремих повноважень керівника державної служби в центральному органі виконавчої влади затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1041.

1. Цей Порядок визначає процедуру делегування окремих повноважень керівника державної служби в центральному органі виконавчої влади (далі - керівник державної служби) з питань управління персоналом, визначених частиною другою статті 17 Закону України "Про державну службу", керівникам самостійних структурних підрозділів апарату та територіальних органів чи відокремлених підрозділів центрального органу виконавчої влади.

2. У цьому Порядку терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України "Про державну службу", "Про центральні органи виконавчої влади", інших законодавчих актах.

3. Обсяг делегованих повноважень визначається наказом/ розпорядженням керівника державної служби.

До окремих повноважень керівника державної служби, які можуть бути делеговані, належать:

проведення співбесід з кандидатами на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В";

забезпечення оприлюднення та передачі НАДС наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В" та його умови;

забезпечення своєчасного оприлюднення та передачі НАДС інформації про вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В" з метою формування єдиного переліку вакантних посад державної служби, який оприлюднюється;

встановлення неповного робочого дня або неповного робочого тижня для державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В";

надання відпусток державним службовцям, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", та відкликання їх із щорічної основної та додаткової відпустки;

направлення державного службовця у службове відрядження в межах України;

здійснення планування навчання персоналу державного органу з метою вдосконалення рівня володіння державними службовцями державною мовою, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону, а також іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи, у разі, коли володіння такою мовою є обов`язковим відповідно до Закону України "Про державну службу";

забезпечення організації підвищення кваліфікації державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В";

попередження державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", про звільнення та повідомлення таким державним службовцям про зміну істотних умов державної служби;

присвоєння чергових рангів державним службовцям, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В";

створення належних умов для роботи працівників та їх матеріально-технічне забезпечення;

затвердження посадових інструкцій державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В";

виконання функцій роботодавця стосовно працівників державного органу, які не є державними службовцями, крім функцій щодо їх призначення, переведення, звільнення, заохочення, притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а також щодо встановлення премій та інших виплат, визначених законодавством про працю, таким працівникам.

Делегування повноважень може бути безстроковим або строковим.

4. Делегування повноважень здійснюється на підставі наказу/розпорядження керівника державної служби, в якому зазначаються:

прізвище, ім`я та повне найменування посади, яку обіймає особа, якій делегуються повноваження;

обсяг делегованих повноважень із визначеним переліком питань з управління персоналом та переліком структурних підрозділів, працівників (у разі потреби) апарату центрального органу виконавчої влади та його територіального органу чи відокремленого підрозділу центрального органу виконавчої влади, на яких поширюється дія делегованих повноважень;

строк делегування повноважень (у разі потреби).

5. У разі неможливості здійснення делегованих повноважень з об`єктивних причин (тимчасової непрацездатності, відрядження, перебування у відпустці тощо) особа, якій делеговано повноваження, письмово (в електронній або паперовій формі) повідомляє про це керівнику державної служби, який делегував повноваження.

Повідомлення (заява) особи, якій делеговано повноваження, про неможливість з об`єктивних причин здійснювати делеговані повноваження є підставою для їх припинення.

6. Керівник державної служби, який делегував повноваження, може достроково припинити делеговані повноваження за власною ініціативою або з підстави, визначеної абзацом другим пункту 5 цього Порядку, письмово (в електронній або паперовій формі) повідомивши про це особі, якій делеговано повноваження.

Дострокове припинення делегованих повноважень оформляється наказом/розпорядженням керівника державної служби.

Згідно наданого відповідачами наказу ДПС України від 12 липня 2022 року № 443 «Про делегування повноважень з питань управління персоналом», на підтвердження правомірності дій за таким наказом і прийняття рішень в.о. начальником Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_12 стосовно позивача, в якому зазначено, що з метою забезпечення дотримання прав працівників територіальних органів ДПС, призначення на посади та звільнення з посад яких відповідно до законодавства здійснюється Головою ДПС, виконання вимог Кодексу законів про працю України, Закону України «Про державну службу», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1041 «Про затвердження Порядку делегування окремих повноважень керівника державної служби в центральному органі виконавчої влади» та керуючись Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (зі змінами), було наказано делегувати керівникам (або особам, які виконують їх обов`язки) територіальних органів ДПС повноваження щодо здійснення заходів із забезпечення проходження державної служби та отримання законодавства про працю стосовно:

Попередження заступників керівника територіального органу ДПС про наступне звільнення та повідомлення про зміну істотних умов державної служби, а також пропонування у випадках, визначених чинним законодавством іншої рівнозначної посади державної служби, або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, враховуючи переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю;

Підписання наказів про відбуття у відпуску керівника територіального органу ДПС, надання заступникам керівника територіального органу ДПС відпусток та відкликання їх зі щорічної основної та додаткової відпустки.

Відповідно до зазначеного, суд надає оцінку такому наказу ДПС України на підставі якого було вчинено дії стосовно позивача, які призвели до його звільнення з посади державної служби заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, на предмет його відповідності до вимог які ставляться законом до такого рішення.

Так, всупереч вимогам зазначеної Постанови КМУ такий наказ не містить прізвище, ім`я та повне найменування посади, яку обіймає особа, якій делегуються повноваження, а саме що такі повноваження делегуються виконуючому обов`язки начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_12, і що саме така особа має повноваження щодо попередження державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", про звільнення, а делегування повноважень щодо пропонування у випадках, визначених чинним законодавством іншої рівнозначної посади державної служби, або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, враховуючи переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю, взагалі не є такими що можуть бути делегованими таким роботодавцем як суб`єктом призначення такого державного службовця, а здійснюються ним безпосередньо стосовно такого державного службовця якого він призначає на посаду.

На підставі вищезазначеного, суд зазначає, що такий наказ з боку ДПС України прийнято з порушенням вимог закону, які до нього ставляться, а в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_12, який згідного такого наказу вчинив дії стосовно позивача, а саме попередив його про подальше звільнення з посади, прийняв рішення що саме вона є таким державним службовцем, якій підлягає звільненню з посади державної службі заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, і як наслідок запропонував їй посади державної служби які не є посадами номенклатури ДПС України, внаслідок чого відбулось незаконне звільнення ОСОБА_1 з такої посади державної служби.

Таким чином, такий наказ ДПС про делегування повноважень прийнято з порушенням закону та з перевищенням повноважень (делеговані повноваження роботодавця як суб`єкту призначення, делегування яких законом не передбачено), а дії в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_12, які вчинялись на виконання такого наказу, вчинене без відповідних повноважень та з їх перевищенням, що в подальшому призвело до незаконного звільнення позивача спірними наказами, а суб`єкт призначення ДПС України незаконно самоусунувся від виконання свого обов`язку вирішувати долю державних службовців за результатами затверджених ним змін організаційної структури та штатного розпису за яких виникла необхідність скорочувати посади державної служби номенклатури ДПС України.

За таких обставин, тільки ДПС України могли вирішувати долю державних службовців які займають посади заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області з питання їх подальшого звільнення та пропонування посад державної служби в порядку переведення, відповідно до чого позивачами було порушено чинне законодавство України з питань державної служби.

Таким чином позовні вимоги позивача, щодо визнання протиправним та скасування Наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року № 677-О/ВС «Про оголошення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », то такий наказ є похідним від Наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », тому він також підлягає скасуванню.

В зв`язку з тим, що позивач відповідно до його посади призначається та звільняється за попереднім погодженням ДПС України з Міністерством фінансів України в порядку встановленому Наказом Міністерства фінансів України від 04.05.2018 року № 467, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2018 за № 644/32096, то відповідно до Погодження Міністерства Фінансів України від 13.12.2022 року № 17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, таке звільнення було погоджено виключно з зазначенням того, що таке погодження на звільнення за поданням ДПС України від 22.11.2022 № 1937/4/99-00-11-02-01-04 надається виключно за умови дотримання вимог законодавства України про державну службу.

З боку Державної податкової служби України при звільнені ОСОБА_1 з посади державної служби заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області не було дотримано вимоги законодавства про державну службу, тому вимога позивача про визнання протиправним та скасування Погодження Міністерства Фінансів України від 13.12.2022 року № 17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства України про державну службу, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи позивача.

Тобто, у відповідності до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, днем звільнення, відповідно, і останнім днем роботи позивача є 02.01.2023.

За таких обставин вимога позивача про поновлення на попередній роботі на посаді державної служби заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області підлягає задоволенню з 03.01.2023.

За правилами ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про оплату праці", порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Харківській області за № 17/С/20-40-10-02-02 від 08 лютого 2023 р. середньоденна заробітна плата позивача становить 1 612,44 грн. (одна тисяча шістсот дванадцять грн. 44 коп.)

Період вимушеного прогулу позивача обраховується з 03.01.2023 р. (день, з якого відраховується період звільнення позивача) по 03.08.2023 р. (дата прийняття рішення суду про поновлення позивача). Відтак, позивач перебував у вимушеному прогулі 152 робочих дні (21 день січня, 20 днів лютого, 22 дні березня, 20 днів квітня, 23 дні травня, 22 дні червня, 21 день липня, 3 дні серпня).

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача складає: 245 090,88 грн.: (1612,44 грн (середньоденна заробітна плата) х 152 (робочих днів за час вимушеного прогулу).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, а також в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Міністерства фінансів України, Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року № 12-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 було вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Визнати протиправним та скасувати Погодження Міністерства Фінансів України від 13.12.2022 року № 17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу.

Визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року № 677-О/ВС «Про оголення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року № 1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області з 03 січня 2023 року.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 43983495) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.01.2023 року по 03.08.2023 року в сумі 144632 (сто сорок чотири тисячі шістсот тридцять дві) грн. 43 коп.

Допустити судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області та виплати заробітної плати за один місяці до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 14 серпня 2023 року.

Суддя Зінченко А.В.