Справа № 200/5/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року справа №200/5/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 р. у справі № 200/5/23 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просив: зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити позивачу, ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 02 грудня 2015 року по 30 червня 2018 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.01.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження.

Від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до суду надійшло клопотання в якому просив суд замінити відповідача на правонаступника.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2023 задоволено клопотання представниці Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про заміну відповідача у справі № 200/5/23, замінено первинного відповідача у справі № 200/5/23 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року позовні вимоги задоволені частково, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячних страхових виплати за період з 03.12.2015 по 30.06.2018; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячних страхових виплат за період з 03.12.2015 по 30.06.2018; стягнув з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 536,80 гривень; стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 536,80 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 в справі №200/14709/21, зокрема, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 03.12.2015 по 30.06.2018.

Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на виконання рішення суду постановою від 02.12.2022 №14015/40164/21090/50 та №14015/40164/21090.1/51 були призначені щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2015 року по 30 червня 2018 року. Платіжним дорученням №2941 від 13.12.2022р. кошти перераховані на рахунок потерпілого.

Тобто нарахування страхових виплат та їх перерахуваннях на рахунок позивача відбулось в одному і тому же місяці.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджене матеріалами справи та не спростоване позивачем факт того, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 в справі №200/14709/21 виконане відповідачем в Донецькій області в межах одного місяця з дати нарахування страхових сум.

Отже, задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд не врахував, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат», є порушення встановлених строків виплати саме нарахованих доходів.

Оскільки судове рішення щодо нарахування та виплати страхових сум виконане відповідачем своєчасно (протягом місяця з дня нарахування) та в повному обсязі, вважає, що у спірних взаємовідносинах немає підстав для застосування положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Згідно Довідки обласної МСЕК №3 від 01.07.2002 серії 2-18 АВ №120443 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, позивачу встановлено 70% ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням.

Згідно Довідки МСЕК від 01.07.2002 серії МСЕ №060076, ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності безстроково.

Постановою Відділення ВД Фонду у м. Краматорську Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 07.10.2014 №0536/6578/6578.1/21 продовжено ОСОБА_1 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 763,91 грн.

Постановою Відділення ВД Фонду у м. Краматорську Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 07.10.2014 №0536/6578/6578/20 продовжено ОСОБА_1 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1909,78 грн.

Постановою Відділення ВД Фонду у м. Краматорську Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 05.12.2015 №0536/6578/6578.1/21 припинено виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 824,26 грн. у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО з 03.12.2015.

Постановою Відділення ВД Фонду у м. Краматорську Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 05 грудня 2015 року №0536/6578/6578/26 припинено виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2060,65 грн. у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО з 03.12.2015.

Постановою Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 18.07.2018 №0502/21090/21090/33 продовжено ОСОБА_1 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1530,20 грн. з 01.07.2018 безстроково.

Постановою Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 18.07.2018 №0502/21090/21090.1/37 продовжено ОСОБА_1 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 3825,51 грн. з 01.07.2018 безстроково.

На адвокатський запит представника позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надало відповідь листом від 20.10.2021 №01-04/15-2018, відповідно до якої ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати з 01.10.2014 по 02.12.2015 у Краматорську міському відділенні управління. З 02.12.2015 щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 були припинені у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У липня 2018 року із заявою про продовження страхових виплат ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Страхові виплати було продовжено з 01.07.2018. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в період з 02.12.2015 по 30.06.2018 до будь-якого відділення управління Фонду соціального страхування України в Донецькій області не звертався, страхові виплати не нараховувались, тому заборгованість відсутня.

Відповідно до довідки про нараховані та виплачені страхові виплати ОСОБА_1 не нараховано та не виплачено страхові виплати у період з 03.12.2015 по червень 2018 року включно.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 в справі №200/14709/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме суд: визнав протиправними та скасував постанови Відділення ВД Фонду у м. Краматорську Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 05 грудня 2015 року №0536/6578/6578.1/21 та №0536/6578/6578/26 про припинення щомісячної страхової виплати; зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 03.12.2015 по 30.06.2018; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

25.12.2022 представник позивача адвокат Гуревич Р.Г. звернувся до Управління із адвокатським запитом, в якому посилаючись на вказане вище рішення суду, повідомляв, що при нарахуванні та виплаті вказаних вище виплат Управлінням не було застосовано положення Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №050-III у зв`язку з чим ОСОБА_1 отримав вказані вище грошові кошти без компенсації, встановленої зазначеним Законом, що є порушенням ст. 44 Конституції України щодо непорушності права приватної власності. У зв`язку з наведеним вище адвокат просив повідомити у зв`язку з чим вказана компенсація не була нарахована та коли буде нарахована і виплачена позивачу.

Згідно до листа Управління від 29.12.2022р. №04-02-618 вбачається, що Бахмутським міським відділенням управління Фонду соціального страхування України в Донецькій області на виконання рішення суду постановою від 02.12.2022 №14015/40164/21090/50 та №14015/40164/21090.1/51 були призначені щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 з 03 грудня 2015 року по 30 червня 2018 року. Платіжним дорученням №2941 від 13.12.2022 кошти перераховані на рахунок потерпілого.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема: 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; 12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV), у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону № 1105-XIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Частиною 1 статті 47 Закону № 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина 5 статті 47 Закону № 1105-XIV).

Згідно з частинами 4, 7 статті 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» (далі - Закон № 2050-III), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону №2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17).

Як встановлено, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 в справі №200/14709/21, зокрема, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 03.12.2015 по 30.06.2018. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до матеріалів справи, Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на виконання рішення суду постановою від 02.12.2022 №14015/40164/21090/50 та №14015/40164/21090.1/51 були призначені щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2015 року по 30 червня 2018 року. Платіжним дорученням №2941 від 13.12.2022р. кошти перераховані на рахунок потерпілого.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судом першої інстанції обставини, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати страхових виплат.

Отже, є помилковим посилання апелянта, що позивач не має права на компенсацію.

Суд не приймає твердження апелянта щодо своєчасної виплати страхових виплат на підставі рішення суду та посилання на те, що така виплата мала разовий характер, а тому компенсації не підлягає, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Зважаючи на те, що вказані кошти нараховані в результаті перерахунку страхових виплат та відновлення прав позивача, порушених при їх виплаті, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №159/1615/17, від 29.04.2020 у справі №420/2093/16-а та від 16.12.2020 у справі №521/21718/16-а, від 23 грудня 2020 року у справі №640/7975/15-а.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 р. у справі № 200/5/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 р. у справі № 200/5/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін