Справа № 379/945/23
Суддя: Шабрацький Г. О.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/945/23
Провадження № 2-а/379/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання: Носач Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа на стороні відповідача інспектор СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Михайлюк Богдан Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332326 від 19.06.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.06.2023 звернувся до суду з даним позовом, просить скасувати постанову серії БАД № 332326 від 19.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно нього - ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі - 536,80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2023, інспектором СРПП відділення поліції №2 Білоцерківського РУП лейтенантом поліції Михайлюком Б.В. було складено Постанову серія БАД № 332326 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо нього. Згідно вказаної Постанови, яка була складена 19.06.2023 року об 11.15, він, ОСОБА_1 керував т.з. мототрактор «Булат» 160, д.н.з. відсутній, який позбавлений права керування транспортним засобом Таращанським районним судом від 09.03.2023 строком 1 рік, об 11.20, чим порушив п.п.2.1.а. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП. Відповідно до чого його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

При цьому 19.06.2023 року ОСОБА_1 рухався у с. Лісовичі переїжджаючи зі свого городу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на інший город, що знаходиться в 250 метрах від будинку, у якому він проживає з дружиною, трьома малолітніми дітьми та батьками похилого віку; рухався 250 метрів по правому узбіччю дороги, так як іншого шляху; щоб доїхати та обробити город у нього немає. Завдяки праці, та обробленню власного клаптя землі він забезпечує родину потрібними продуктами. Він рухався по узбіччю дороги та проїхавши 250 метрів перед маневром, а саме поворотом ліворуч зупинився, щоб пропустити транспорт, який рухався позаду. Ззаду Працівники поліції зупинились позаду нього та підійшовши запитав куди він рухається, та попросив надати документи на транспорт, та водійські права. При цьому працівник поліції представився і не озвучивши причину зупинки, почав вимагати у нього посвідчення водія, документи, які засвідчують особу. Він не мав при собі документів, так як збирався кропити город від шкідників. Щодо документів на мототрактор «Булат» 160 - це мотоблок який не потребує реєстрації як автотранспорт у сервісному центрі МВС він використовується фактично, як мотоблок. За декілька хвилин він приніс Патрульному паспорт, який засвідчував його особу. Працівник поліції так і не повідомивши йому причину зупинки. Почав складати Постанову про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП, з чим він категорично не погоджувався.

Вважає винесену постанову незаконною, винесеною з порушенням норм адміністративного, матеріального та адміністративного процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що йому не було повідомлено причину зупинки, в порушення ст. 279 КУпАП йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП. Крім того, поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимим доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, він його представника - адвоката Слободенюк Г.М. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач - інспектор СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Михайлюк Б.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом подавати відзив на позов та будь-які клопотання, не скористався.

Представник відповідача - ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом подавати відзив на позов та будь-які клопотання, не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ч. 4 ст. 279 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 19.06.2023 інспектором СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Михайлюком Б.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332326, якою на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

З постанови вбачається, що 19.06.2023 о 11.20 в с. Лісовичі по вул. Шкільна водій ОСОБА_1 керував т.з. мототрактор «Булат» 160, д.н.з. відсутній, який позбавлений права керування транспортним засобом Таращанським районним судом від 09.03.2023 строком 1 рік, чим порушив п.п.2.1.а. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою яка позбавлена права керування.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Оскаржувана постанова серії БАД № 332326 від 19.06.2023 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачами будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова серії БАД № 332326 від 19.06.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Розподіл судових витрат

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції № від 29.06.2023 вбачається, що позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, у зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню із за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП В Київській області на користь позивача.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 71-74, 77, 90, 132, 139, 242, 244 - 246, 268, 286, 272, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 126, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа на стороні відповідача інспектор СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Михайлюк Богдан Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332326 від 19.06.2023 року - задовольнити.

Постанову інспектора СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Михайлюка Богдана Володимировича від 19.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332326, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області, ідентифікаційний код юридичної особи 40108616, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15.

третя особа на стороні відповідача: інспектор СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенант поліції Михайлюк Богдан Володимирович, адреса місця роботи: вул. Володимира Великого, 29, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, 09501/

ГоловуючийГ. О. Шабрацький