Справа № 520/21865/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

18 серпня 2023 року Справа № 520/21865/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Білова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про порушення права та стягнення моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:

- визнати дії інспектора УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Бойко Анна Леонідівна та інспектора УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Сухов Дмитро Петрович протиправними та такими, що порушили право ОСОБА_1 на звернення до правосуддя;

- стягнути моральну (немайнову) шкоду у розмірі 1000000 (один мільйон грн) на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся 06.07.2023 року до двох працівників поліції, які приїхали за його викликом на місце скоєння кримінального правопорушення. Позивач викликав їх наряд дзвінком за допомогою телефона за номером 102 щодо скоєння злочину проти нього по кримінальному провадженню №0000389. Вказані поліцейські численні вимоги та прохання прийняти від нього усну заяву за допомогою протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення проігноровані (відмовлено у прийнятті заяви), чим порушено цими двома особами в формі поліції, які приїхали на автомобілі з ознаками поліцейського авто, законні права позивача та нанесено цим позивачу моральну шкоду, які він оцінює у 1000000 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та наявності підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, суддя зазначає про таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Разом з тим, приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, які є публічно-правовими.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно доп.2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Суддя зазначає, що кримінальні процесуальні відносини починаються з прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно з розділом ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 8 лютого 2019 року № 100 (далі Порядок), прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих відомостей, особи заявника здійснюється цілодобово, безперервно та невідкладно органом чи підрозділом поліції, до якого надійшла така інформація.

Порядок визначає прийняття та реєстрацію заяв (повідомлень) як отримання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події та присвоєння їм порядкового номеру уповноваженими службовими особами органів чи підрозділів поліції.

Порядок також визначає, що заяви чи повідомлення можуть бути усні або письмові. Проте процедура прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення не регламентується нормами КПК України та визначена підзаконними нормативними актами.

У свою чергу частина 4 статті 214 КПК України визначає, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) (Справа N 1-29/2011) від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 було визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному зв`язку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини п`ятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, частини другої статті, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Як вбачається із поданого позову, предметом спору є порушення порядку прийняття та реєстрації заяви (повідомлення) позивача про кримінальне правопорушення. При цьому позивач зазначає, про скоєння злочину проти нього по кримінальному провадженню №0000389.

Отже, спірні питання стосуються вже зареєстрованого кримінального провадження.

В той же час, вказані відносини регулюються положеннями статті 214 КПК України, з огляду на що є кримінально-правовими.

Відтак такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, та підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з приписами ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 72, 77, 80, 160, 161, 170-172, 241, 243, 248, 257-262, 293, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про порушення права та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білова О.В.