Справа № 440/2666/23
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2666/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 01.02.2023 № 53; зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та зарахувати до його стажу періоди роботи з 31.07.1997 по 25.06.1999 у ТОВ "Схід" на посаді водія, з 05.12.1985 по 02.04.1986 навчання в Хорольській автомобільній школі ДОСААФ по програмі водій транспортних засобів категорії "В-С"; зобов`язання призначити пенсію за віком, починаючи з дати його звернення із заявою про призначення пенсії по віку 25.01.2023.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що для призначення пенсії за віком разом із заявою позивач надав всі необхідні документи, однак відповідачем протиправно не зараховано до трудового стажу період його навчання з 05.12.1985 по 02.04.1986 в Хорольській автомобільній школі ДТСААФ та період роботи на посаді водія з 31.07.1997 по 25.06.1999 в ТОВ "Схід".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що в ході розгляду заяви позивача до страхового стажу не зараховано: - період роботи згідно трудової книжки з 31.07.1997 року по 25.06.1999, оскільки дату наказу на звільнення зазначено не повністю (число та місяць відсутні); - період навчання на курсах водіїв з 05.12.1985 по 02.04.1986, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; довідка від 16.01.2023 № 01-07/58 не взята до уваги, оскільки відсутній наказ про закінчення навчання.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком.

01.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

До стажу не зараховано: - період роботи згідно трудової книжки від 15.02.1980 № НОМЕР_1 з 31.07.1997 року по 25.06.1999, оскільки дату наказу на звільнення зазначено не повністю (число та місяць відсутні); - період навчання на курсах водіїв з 05.12.1985 по 02.04.1986, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; довідка від 16.01.2023 № 01-07/58 не взята до уваги, оскільки відсутній наказ про закінчення навчання.

Позивач не погодився із вказаним рішенням, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У п. 2.6 пункту 2 Інструкції №58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Дослідивши копію трудової книжки позивача від 22.04.1986 серії НОМЕР_2 судом встановлено, що на сторінці 12 внесено 31.07.1997 запис № 16 про прийняття ОСОБА_1 на роботу водієм в ТОВ "Схід" та запис № 17 про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням - 25.06.1999. Дата наказу № 6 про звільнення відповідає даті звільнення.

Отже, трудова книжка позивача містить інформацію про його трудовий стаж з відповідними записами про роботу, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи; записи скріплені підписом та печаткою підприємств.

Оскільки трудова книжка позивача містить необхідну інформацію про трудовий стаж позивача, суд приходить до висновку, що відповідач під час розгляду заяви про призначення пенсії повинен був врахувати відомості, зазначені в трудовій книжці.

Крім того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Також відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. При цьому, відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд також враховує, що згідно довідки архівного сектору виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 06.03.2023 № 07-03/Б-130 документи з особового складу ТОВ "Схід" до архівного сектору на зберігання не надходили.

Крім того, згідно довідки Хорольської автомобільної школи № 01-07/58 від 16.01.2023 року ОСОБА_1 навчався в Хорольській автомобільній школі ДТСААФ по програмі водій транспортних засобів категорії "В-С" з 05.12.1985 по 02.04.1986. Обставини навчання позивача у цей період також підтверджуються наказом № 23 від 09.12.1985 року та свідоцтвом № 0219472 від 08.04.1986.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.02.2023 № 53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Щодо позовних вимог про зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та зарахувати до його стажу періоди роботи з 31.07.1997 по 25.06.1999 у ТОВ "Схід" на посаді водія, з 05.12.1985 по 02.04.1986 навчання в Хорольській автомобільній школі ДОСААФ по програмі водій транспортних засобів категорії "В-С"; зобов`язання призначити пенсію за віком, починаючи з дати звернення із заявою про призначення пенсії по віку 25.01.2023, суд зазначає, що пенсійний орган під час прийняття спірного рішення формально не врахував та не надав належної оцінки трудовій книжці позивача та архівним довідкам, не провів розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням цих документів.

Належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 05.12.1985 по 02.04.1986 та період роботи з 31.07.1997 року по 25.06.1999 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.02.2023 № 53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 05.12.1985 по 02.04.1986 та період роботи з 31.07.1997 року по 25.06.1999 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко