Справа № 400/2556/23
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2556/23

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 08.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 56 805 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг зі штрафних санкцій, визначений у податкових повідомленнях-рішеннях. Оскільки ОСОБА_1 не сплатила заборгованість, кошти у сумі 56805 грн. підлягають стягненню з відповідача у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволений.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплатила узгоджене грошове зобов`язання у строк, передбачений ПК України, що свідчить про виникнення податкового боргу, якій підлягає стягненню в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на порушення порядку проведення перевірки та протиправність наказу, акту перевірки та податкових повідомлень рішень.

ГУ ДПС у Миколаївській області своїм правом на подання відзиву не скористалось.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у серпні 2021 року позивачем проведена фактична перевірка відповідача, за результатами якої складено акт від 25.08.2021 р. № 6123/14/29/07/ НОМЕР_1 (а/с 55-59).

19.10.2021 року податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №07, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28400 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та №07, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28 405 грн за проведення розрахункової операції без застосування РРО та ведення з порушеннями обліку товарних запасів (а/с 44-48).

18.01.2022 року ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкову вимогу №0-1407 (а/с 22).

Вказані рішення надсилалися на юридичну адресу відповідача, однак повернулися без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання (а/с 23-24, 64-65).

Згідно розрахунку позивача та доданих доказів податковий борг відповідача складає 56805 грн.

Вважаючи узгодженою суму податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

У відповідності до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, є податковим боргом.

За приписами ст.59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Між тим, підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктами 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога була направлена відповідачу на юридичну адресу та 22.02.2022 року була повернута за закінченням строку зберігання. При цьому вказана податкова вимога відповідачем не оскаржена, не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому - є узгодженою.

Отже, з урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо порушення порядку проведення перевірки та протиправності рішень податкового органу, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення узгодженого податкового боргу, а не законність наказу про проведення перевірки чи прийнятих за наслідками перевірки податкових повідомлень рішень. При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач не була позбавлена можливості оскаржити в судовому порядку податкові повідомлення рішення та вимогу згідно норм чинного законодавства, до набуття податковим зобов`язанням статусу узгодженого.

Оскільки доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко