Справа № 140/13798/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/13798/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №357025 від 20.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення відповідачем 20.02.2023 перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів складено акт №333894 від 20.02.2023 відповідно до якого встановлено порушення абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів, без документів, визначених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки з цифрового тахографа водія ОСОБА_2 за 19.02.2023. В подальшому на підставі акту перевірки відповідач виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №357025 від 20.03.2023 в розмірі 34 000 грн.

Позивач не погоджується із даною постановою та вважає її протиправною, оскільки відповідачем допущено порушення порядку розгляду справи, яку проведено у відсутності позивача, якого не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, ніякого повідомлення про розгляд справи він не отримував. Відповідачем допущено недоліки на конверті, де вказано АДРЕСА_1 , без зазначення чи то вулиці чи провулку, що є різними адресами в межах населеного пункту. Вважає, що позивачем не було допущено порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» так, як 19.02.2023 автомобіль не виконував будь-яких рейсів, а у водія ОСОБА_2 була наявна діюча карта водія. Законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу обладнаного цифровим тахографом мати один з передбачених Інструкцією №385 альтернативних документів, або картку водія, або роздруківку даних тахографа. З наведених підстав просив суд визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову (а.с.1-8).

Одночасно із пред`явленням позову позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови (а.с.19-20).

Ухвалою суду від 12.06.2023 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено (а.с.24-26).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 відкрито провадження у справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.29).

14.07.2023 до суду надійшов відзив Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.07.2023, у якому відповідач позов не визнав, оскільки під час перевірки транспортного засобу, який належить позивачу встановлено, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія за 19.02.2023 не містить жодної інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_3 . Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №357025 від 20 03.2023, у зв`язку з порушенням абзацу 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» якою до перевізника ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000 грн. Вважає, що наведене позивачем обґрунтування підстав позову має місце тільки для внутрішніх перевезень, але є взагалі не доречним для міжнародних. Отже, надання роздруківки, яка не містить записів про режим роботи та відпочинку водія не є виконання приписів ЄУТР, а є порушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зазначає, що листом від 22.02.2023 №11230/22/24-23 (трековий №880) перевізника повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 20.03.2023. Позивач мав вдосталь часу майже три тижні для отримання відправлення. При цьому, надіслання повідомлення на адресу перевізника та завчасне надходження його до поштового відділення, що обслуговує його адресу є належним повідомленням та виконанням територіальним органом Укртрансезпеки приписів п. 26 Порядку №1567, що підтверджується висновками Верховного Суду. З наведених підстав просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.33-39).

У відповіді на відзив від 17.07.2023 позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову з аналогічних підстав, які зазначені в позовній заяві (а.с.53-58).

Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

20.02.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку від 17.02.2023 №013480, здійснено перевірку міжнародних перевезень вантажів, в ході якої було зупинено та перевірено транспортний засіб марки DAF, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, водій ОСОБА_2 , зазначений транспортний засіб рухався за маршрутом «Рига-Київ». Автомобільним перевізником відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) та реєстраційних документів на транспортний засіб є ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №333894 від 20.02.2023, яким встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня роздруківка на паперовому носії з інформацією про роботу та відпочинок водія ОСОБА_2 за 19.02.2023 року (а.с.10).

З вищевказаним актом водій ознайомлений, від пояснень відмовився.

Листом від 22.02.2023 №11230/22/24-23 (трековий номер поштового відправлення 880) позивача повідомлено про розгляд справи на 20.03.2023 про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. Дане поштове відправлення було повернуто 28.03.2023 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Постановою начальника відділу Укртрансбезпеки від 20.03.2023 року №357025 у зв`язку з відсутністю документів, перелік яких визначений статтею 53 Закону №2344-III, а саме відсутня роздруківка даних роботи водія з цифрового тахографа з 19.02.2023, відповідальність за яке передбачена абзацом шостим частини першої статті 60 Закону №2344-III, до перевізника ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач оскаржив вказану постанову до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон України №2344-ІII).

Відповідно до статті 2 Закону України №2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 12 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

В силу вимог пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем листом від 22.02.2023 №11230/22/24-23 ( трековий №880) позивача повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 20.03.2023. Даний лист прибув у Любомльське відділення, що обслуговує місце проживання позивача 28.02.2023.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, шо на поштовому відправлені не зазначено назва «провулок» чи «вулиця», що не дало змоги позивачу прибути на розгляд справи, оскільки вказано Загородній, 7. Суд вважає, що якби відповідачем було направлено листа на вулицю «Загородню» то на конверті було би зазначено «Загородня, 7», а не Загородній, 7.

Суд погоджується, з відповідачем, що позивач мав вдосталь часу для отримання поштового відправлення.

При цьому, надіслання повідомлення на адресу перевізника та завчасне надходження його до поштового відділення, що обслуговує його адресу є належним повідомленням та виконанням територіальним органом Укртрансезпеки вищевказаних приписів Порядку №1567.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладену у постанові від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17 «відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу права спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу».

Статтею 53 Закон України №2344-ІII визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Згідно з частиною 3 статті 53 Закону при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

За приписами частини 7 статті 53 Закону №2344-III у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону №2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абзацом 6 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас абзацом 11 частини першої статті 60 Закону №2344-III передбачено застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарського штрафу за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вищевказаних положень норм законодавства свідчить про те, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок, в ході яких перевірці підлягає в тому числі додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд зазначає, що частиною 3 статті 53 Закону України №2344-III визначений вичерпний перелік документів, які повинен мати при виконанні міжнародних перевезень вантажів резидент України : 1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; 2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документи на вантаж.

Також приписами частин 7, 8 статті 53 Закону України №2344-III передбачено, що у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи і водії транспортних засобів зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 розділу Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за №946/18241, далі - Інструкція №385), цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух. Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 розділу І Інструкції №385 терміни у ній вживаються у такому значенні: картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

З акту перевірки № 333894 від 20.02.2023, на підставі якого до позивача застосовано штраф оскаржуваною постановою від 20.03.2023 №357025, слідує, що під час перевірки транспортного засобу - DAF, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 встановлено порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, під час надання послуг з міжнародних перевезень вантажів у водія відсутня роздруківка режимів роботи та відпочинку водія з цифрового тахографа на паперовому носії за 19.02.2023, відповідальність за що передбачено абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, перевіркою встановлено, що транспортний засіб - DAF був обладнаний цифровим тахографом. Встановлене порушення фактично полягало у відсутності у водія роздруківки режимів його роботи та відпочинку з цифрового тахографа за 19.02.2023, що не заперечується позивачем.

З доданої до відповіді на відзив роздруківки діяльності водія ОСОБА_2 за період з 01.02.2023 по 20.02.2023 вбачається, що 19.02.2023 (в неділю) водій не здійснював поїздок, оскільки значиться «щотижневий відпочинок».

Суд акцентує увагу на тому, що відповідальність за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку встановлена абзацом 11 частини першої статті 60 Закону № 2344-III у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн).

Разом з тим, Відділом Укртрансбезпеки у Волинській області безпідставно застосовано до позивача відповідальність, передбачену абзацом 6 частини першої статті 60 Закону №2344-III за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн). При цьому факту відсутності у водія документів, передбачених частиною 3 статті 53 Закону № 2344-ІІІ, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що постанова від 20.03.2023 №357025 про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем з помилковим застосуванням вимог законодавства, за відсутності фактичних підстав для притягнення перевізника до відповідальності, передбаченої абзацом 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Інші доводи сторін не змінюють цих висновків суду.

Таким чином, за обставин цієї справи та на підставі аналізу норм чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов переконання про задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 12.06.2023 №ПН3477369.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, територіальним підрозділом якої є відповідач, судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243, 245, 246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, будинок 3) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 20 березня 2023 року №357025.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845) судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський