Справа № 360/689/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року справа №360/689/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/689/22 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУПФУ, відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії з відмови у вчиненні дій щодо повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн.; зобов`язати сформувати подання до управління Державної Казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 року у задоволенні позовну відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт посилався на висновки Верховного суду в постанові від 03.07.2018 року у справі № 819/33/17, згідно яких за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Судом проігноровано надані позивачем докази того, що на час купівлі-продажу нерухомого майна від 24.11.2022 року, вона була звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розумінні п. 9 ст. 1 Закону № 400/97-ВР.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

24.11.2020 між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (покупці) укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А.

Позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла в сумі 5028,96 грн. згідно квитанції від 24.11.2020 року № 0.0..

Позивач 10.12.2021 року за вх. №28910/П звернулась до ГУПФУ в Харківській області із заявою про повернення безпідставно сплачених грошових коштів із додатками, а саме копіями: паспорту, облікової картки платника податків, квитанції про сплату 1 %; договору купівлі-продажу, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Листом від 10.01.2022 року № 2000-0605-8/3853 відповідачем з посиланням на положення Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 зі змінами та доповнення, повідомлено ОСОБА_1 про те, що нотаріусом при посвідчені договору встановлено обов`язок щодо сплати збору в розмірі 5028,96 грн. Відповідно до положення «Про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зі змінами), органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше. Підстави для складання подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відсутні.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», за абз. 1 п. 9 ч. 1 ст. 1 якого платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

За п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 року (далі - Порядок № 1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

26.09.2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (далі - Постанова №866).

За п. 15-2 Порядку № 1740 (в редакції Постанови № 866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно п. 15-3 Порядку № 1740, з урахуванням доповнень, внесених Постановою №866:

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З наведених вище положень Закону № 400/97-ВР та Порядку №1740 вбачається, що з 19.08.1999 фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.

Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, з дати набрання цією нормою чинності в 1999 році до 25.09.2020 включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не функціонував.

З 26.09.2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Також, в нормах пункту 15-2 Порядку №1740, з урахуванням змін і доповнень, внесених Постановою № 866, деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя. Тобто, виходячи з норм Порядку №1740 при вирішенні питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його приватизацію, успадкування, дарування та купівлю частки в спільному майні подружжі. Лише у разі відсутності наведених способів придбавання нерухомого майна, особа відповідно до пункту 15-2 Порядку №1740 не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.

Згідно Порядку № 1740 з 26.09.2020 року особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови - відповідно оскаржити таке рішення до суду.

Суд зазначає, що позивач при посвідченні договору купівлі-продажу у нотаріуса не скористався механізмом, визначеним Порядком № 1740 та звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 від 10.12.2021 року за вх. № 28910/П про повернення суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, що подавалась позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з доданими до неї документами. У вказаній заяві позивач послалась на те, що нерухоме майно придбане вперше, жодного іншого житла позивач не має (та не було в минулому ані за договором дарування, ані за договором купівлі-продажу, ані на підставі приватизації, не приймалось у спадщину, не переходило у власність, з жодних інших підстав), відтак має право на звільнення від сплати суми збору та на повернення безпідставно сплачених коштів.

До заяви позивач додав копії: паспорту, облікової картки платника податків, квитанції про сплату 1 %; договору купівлі продажу, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не дотримався вимог Порядку № 1740 та не подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повного пакету документів, що підтверджують факт придбання житла вперше у відповідності з приписами пункту 15-2 Порядку №1740.

А саме, до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не подано відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло.

Такі відомості формуються у вигляді Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивача (за параметрами запиту ПІБ та РНОКПП). А факт відсутності зареєстрованого за позивачем права власності на житло, набутого до запровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у 2013 році (архівна складова частини Реєстру), підтверджується інформацією на підставі даних обліку технічної інвентаризації щодо зареєстрованого права приватної власності на житло за суб`єктом до 31.12.2012.

Щодо необхідності подання заявником даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, то позивачем таких доказів також не представлено.

За матеріалами справи позивачем до заяви від 10.12.2021 року додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2020 за індексним номером № 235030647, згідно якого позивачем за договором купівлі-продажу квартири від 24.11.2020 року придбано у спільну часткову власність (1/2) квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, такий доказ підтверджує лише актуальну інформацію про придбаний об`єкт нерухомого майна, але не містить інформації про зареєстровані об`єкти нерухомого майна за суб`єктом позивачем (тобто за параметрами запиту ПІБ та РНОКПП, а не по конкретному об`єкту нерухомості).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що поданий позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області пакет документів був недостатнім для прийняття рішення про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, з огляду на що відповідач обґрунтовано відмовив заявнику у формуванні подання про повернення суми сплаченого збору, тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у вжитті заходів щодо повернення помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції хибним з огляду на таке.

За матеріалами справи 24.11.2020 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (покупці) укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2022 року у справі № 360/685/22 позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_4 в підготовці подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_4 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн., сплаченого згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 24 листопада 2020 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Цим рішенням встановлено такі обставини.

24 листопада 2020 року між позивачем, як покупцем, та ОСОБА_3 , як продавцем, укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 3130, згідно з яким позивач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до квитанції від 24 листопада 2020 року позивачем з операції купівлі-продажу нерухомого майна сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5028,96 грн.

Позивач 17 грудня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості в розмірі 5028,96 грн.

Листом від 10 січня 2022 року № 2000-0605-8/3853 відповідач відмовив позивачу мотивуючи тим, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбають майно вперше, таким чином підстав для повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна ГУПФУ в Харківській області не вбачає.

Відмова відповідача мотивована тим, що згідно з положеннями Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності умов, що підтверджують звільнення від сплати такого збору. Наявність квитанції від 24 листопада 2020 року свідчить про те, що нотаріусом при посвідченні договору встановлено обов`язок щодо сплати ОСОБА_4 такого збору в розмірі 5028,96 грн. В свою чергу, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше.

Також з наявних в матеріалах справи копій листа Сєвєродонецької міської ради від 03 липня 2018 року № 2202/П-3975, листа Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 25 листопада 2020 року № 1167/П-2389 та рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 25 червня 2018 року № 428 судом встановлено, що ОСОБА_4 у складі сім`ї ОСОБА_1 з 10 травня 2018 року перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у виконкомі Сєвєродонецької міської ради (Військово-цивільній адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області) у загальній черзі та у першочерговому списку (учасник бойових дій).

Згідно з копією довідки ТВБВ № 10012/07 Філії Луганське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 25 листопада 2020 року № 110.35-23/1324 у клієнта ОСОБА_1 в ТВБВ № 10012/07 відкритий спеціальний поточний рахунок для зарахування грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо-переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей. Станом на 25 листопада 2020 року залишок коштів на поточному рахунку складає 1005792,54 грн.

Зі змісту пункту 15-2 Порядку № 1740 слідує, що з 26 вересня 2020 року фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2021 року в справі № 280/9714/20.

У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_4 виконав вимоги пункту 15-2 Порядку № 1740 щодо подання нотаріусу відповідної заяви та документів при посвідченні договору купівлі-продажу квартири.

Однак в матеріали справи надано належні докази, що позивач на час купівлі квартири перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у складі сім`ї ОСОБА_1 у Військово-цивільній адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (орган, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов).

Таким чином з наданих в матеріали справи документів судом встановлено, що позивач на момент купівлі квартири за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 2020 року був звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розумінні пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР, як особа, яка придбавала житло та перебувала в черзі на одержання житла.

Проте, як вже вище вказано, згідно із квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» позивачем 24 листопада 2020 року сплачено 5028,96 грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже судом у справі № 360/685/22 встановлено, що позивачем помилково сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час купівлі квартири за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 2020 року, тому він має право на його повернення з бюджету.

Апеляційний суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі № 360/685/22, що набрало законної сили, є аналогічними обставинам у справі № 360/689/22, які згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, не доказуються при розгляді цієї справи.

За ч. 2 статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Станом на дату подачі заяви позивачем про повернення помилково сплачених грошових коштів (збору на обов`язкове державне пенсійне страхування) від 7 грудня 2021 року процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (далі - Порядок № 787), в редакції наказу Міністерства фінансів України від 29.04.2021 року № 244.

Згідно абзаців першого, другого, шостого та дев`ятого пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

За п. 10 Порядку № 787 платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Отже, підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання платником до відповідного головного управління Казначейства таких документів: заяви платника про повернення коштів з бюджету; подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; платіжного доручення, що підтверджує зарахування коштів до відповідного бюджету.

За п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом в даному випадку є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 813/1126/17.

Апеляційним судом встановлено, що позивач на час придбання квартири за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 2020 року був звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи встановлені обставини апеляційний суд дійшов висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в оформленні подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн.; зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн (п`ять тисяч двадцять вісім гривень 96 коп.), сплаченого згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 24.11.2020 року.

Саме такий спосіб захисту у повній мірі відповідатиме об`єкту порушеного права позивача та сприятиме його відновленню у спірних правовідносинах.

Вимоги позивача про зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до Управління Державної Казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до пунктів 5 та 10 Порядку № 787 таке подання подається до відповідного головного управління Казначейства самим платником разом із відповідною заявою та платіжним документом, а не органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильно вирішив справу, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Щодо судових витрат.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 992,40 грн., апеляційної скарги - 1488,60 грн.

Фактично позов задоволено в повному обсязі з корегуванням способу захисту порушеного права, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481 грн.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/689/22 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 5028,96 грн (п`ять тисяч двадцять вісім гривень 96 коп.), сплаченого згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 24.11.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Повний текст постанови складений 16 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко