Справа № 640/7435/20
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 640/7435/20

адміністративне провадження № К/990/13970/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Кравчука В.М., Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року (суддя БаласьТ.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року (колегія у складі суддів Коротких А.Ю., Сорочка Є.О., Чаку Є.В.)

у справі №640/7435/20

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

треті особи: Міністерство юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГТУЮ в місті Києві Прокудіна Людмила Дмитрівна,

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2020 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі -АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 11.01.2020 №101/6 про відмову у задоволенні скарги директора Закарпатської ОД АБ "Укргазбанк" Коляска А.В. від

29.11.2019 №518/717/2019;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) розглянути по суті скаргу директора Закарпатської ОД АБ "Укргазбанк" Коляска А.В. від 29.11.2019 №518/717/2019 з наданням можливості у разі необхідності подати до початку розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації оновленого пакету доданих до скарги копій документів, засвідчених в установленому законом порядку.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 10.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022, задовольнив позов.

3. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати попередні судові рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

4. Ухвалою від 24.06.2022 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі.

5. Скаржник клопотав про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою від 29.07.2022 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що до Міністерства юстиції України надійшла скарга АБ «Укргазбанк» від 29.11.2019 №518/717/2019, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.12.2019 №41903-33-19, у якій скаржник просив скасувати відмову державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. від 18.11.2019 №01-13/306 в державній реєстрації поновлення записів про іпотеку та заборону відчуження об`єктів нерухомого майна готельного комплексу та земельної ділянки площею 0,2291 га, кадастровий номер - :04:002:0169, розташованих за адресою вул. Сонячна, 59, с.Поляна, Свалявського районного нотаріального округу Закарпатської області Гуледзою А.Г. по реєстру №3270 зі змінами та доповненнями.

7. Листом від 11.12.2019 №8015/19.2.1/-19 Міністерство юстиції України направило скаргу АБ «Укргазбанк» за належністю до Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

8. Рішенням Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.12.2019 складено висновок, згідно з яким вирішено відмовити у задоволенні скарги АБ «Укргазбанк» від 29.11.2019 №518/717/2019 без розгляду по суті.

9. На підставі наведеного висновку наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.01.2020 №101/6 «Про відмову у задоволенні скарги директора Закарпатської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» Коляска А.В. від 29.11.2019 №518/717/2019» відмовлено у задоволенні скарги АБ «Укргазбанк» від 29.11.2019 №518/717/2019 без розгляду її по суті.

10. Незгода з вказаним наказом обумовила звернення до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Позивач вважає, що наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №101/6 від 11.01.2020 про відмову у задоволенні скарги директора Закарпатської ОД АБ «УКРГАЗБАНК» Коляска А.В. №518/717/2019 від 29.11.2019 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки комісією відмовлено у розгляді скарги з формальних підстав. Позивач також звернув увагу на порушення відповідачем строку розгляду скарги.

12. Відповідач проти позову заперечив. Вважає, що оскаржуваний наказ прийнято з дотриманням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5. Зазначає, що в порушення вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» АБ «Укргазбанк» не зазначило реквізити оскаржуваного рішення державного реєстратора та долучило до скарги копії документів, що не засвідчені в установленому порядку. Таким чином, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) діяло на підставі закону та в межах компетенції, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зауважень до скарги відповідач не висловив, а тому є підстави вважати, що скарга за формою відповідала вимогам закону (викладена письмово, містить обставини, на які скаржник посилається як на підставу своїх вимог), у зв`язку з чим обставини, викладені в скарзі, мали перевірятися під час її розгляду по суті. Це, в свою чергу, виключає можливість відмови у прийнятті та розгляді скарги по суті, оскільки така скарга по формі відповідає вимогам закону, а надання документів до неї не є обов`язком АБ «Укргазбанк». Отже, оскаржуваний наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №101/6 від 11.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №826/10548/17, про те, що перед вивченням викладених в скарзі обставин Міністерство юстиції повинно перевірити дотримання всіх передумов.

Суди першої та апеляційної інстанцій удалися до надмірного формалізму у висновках щодо порушення строків розгляду скарги, оскільки в матеріалах справи є службова записка заступник начальника Управління з питань нотаріату про передачу скарги АБ "Укргазбанк" до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що була отримана Управлінням 26.12.2019. Оскаржуваний наказ направлено листом безпосередньо 11.01.2020, а працівниками пошти, з урахуванням вихідних днів, здійснено відправку листа лише 14.01.2020.

Суди попередніх інстанцій не врахували, що Комісія дійшла висновку про порушення ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV, оскільки відсутні реквізити рішення державного реєстратора, а додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

15. У відзиві позивач зазначає про правомірність висновків судів попередніх інстанцій з огляду на порушення позивачем вимог законодавства щодо процедури розгляду скарги на рішення державного реєстратора щодо недотримання строків розгляду та повідомлення про результат.

Крім того, позивач зазначає, про відсутність з його боку порушень вимог щодо оформлення скарги, передбачених ст. 37 Закону №1952-IV.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд перевірив в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

17. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV.

19. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно визначено статтею 37 Закону №1952-IV.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

21. Частиною 2 ст.37 Закону №1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

22. Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

23. Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення (ч.5 ст. 37 Закону №1952-IV).

24. Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №1952-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

25. Процедура розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів врегульована Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128).

26. Пунктом 5 Порядку №1128 встановлено, що комісія протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації скарги суб`єктом розгляду скарги вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); 2) чи оформлено скаргу з дотриманням вимог, визначених Законами; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

27. Згідно з п. 6 Порядку №1128 у разі коли розгляд скарги відповідно до Законів здійснюється іншим суб`єктом розгляду скарги, така скарга у строк не більше п`яти календарних днів з моменту її реєстрації пересилається суб`єктом розгляду скарги, яким отримано скаргу, за належністю відповідному суб`єкту розгляду скарги, про що повідомляється відповідному скаржнику.

Строк розгляду скарги у випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, обраховується з дати її реєстрації належним суб`єктом розгляду скарги. При цьому вимога Законів щодо строків подання скарги вважається виконаною, якщо така скарга подана у відповідні строки до суб`єкта розгляду скарги, який пересилав її до належного суб`єкта розгляду скарги.

У разі наявності у суб`єкта розгляду скарги інших скарг з питання, порушеного у скарзі, розгляд таких скарг по суті об`єднується та здійснюється у строки, які обраховуються з дати реєстрації скарги, поданої раніше.

28. Згідно з п. 7 Порядку №1128 у разі коли встановлено, що скаргу оформлено без дотримання вимог, визначених Законами, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті із зазначенням вичерпної інформації про підстави для такої відмови. Згадане рішення у формі наказу не позбавляє особу права на повторне звернення із скаргою в межах визначених законодавством строків.

29. Відповідно до п. 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

30. Згідно з п. 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

31. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 29.11.2019 позивач подав до Міністерства юстиції України скаргу на відмову державного реєстратора у вчиненні реєстраційних дій в порядку ст. 34 Закону №1952-IV.

32. Скаргу зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.12.2019 за №41903-33-19.

33. В свою чергу, Міністерство юстиції України листом від 11.12.2019 №8015/19.2.1/-19 направило скаргу АБ «Укргазбанк» за належністю до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, тобто за межами п`ятиденного строку, встановленого п. 6 Порядку №1128.

34. Скарга АБ «Укргазбанк» була зареєстрована в Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Київ) 16.12.2019 за №20570/4-19.

35. Однак скаргу, яка надійшла 16.12.2019, відповідач розглянув лише 28.12.2019, а оскаржуваний наказ прийняв 11.01.2020, тобто з перевищенням встановлених законом строків розгляду відповідних скарг.

36. Пунктом 17 Порядку №1128 визначено, що копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, висновків комісії, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб`єкту оскарження, а також заінтересованим особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, невідкладно, але не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення.

37. Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №101/6 прийнято 11.01.2020, а на адресу позивача примірник такого наказу надісланий листом від 14.01.2020, тобто відповідачем не дотримано вимог пункту 17 Порядку №1128.

38. Суд відхиляє покликання скаржника на те, що висновки про порушення строків розгляду є надмірним формалізмом. Строки встановлено нормативно-правовим актом відповідача, якого останній повинен дотримуватися. Водночас Суд враховує, що порушення строків не було єдиною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

39. Крім того, п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону №1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті.

40. Зі змісту поданої позивачем скарги від 29.11.2019 №518/717/2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.12.2019 №41903-33-19, вбачається, що позивач оскаржує відмову приватного нотаріуса у поновленні записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку об`єкта нерухомого майна - готельного комплексу (реєстраційний номер: 240) та об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки (реєстраційний номер: 240) та записів про обтяження прав у вигляді заборони відчуження на ті самі об`єкти нерухомості, тобто подано скаргу в розумінні вимог ст. 37 Закону №1952-IV.

41. Аналізуючи зміст оскаржуваного наказу відповідача, суд встановив, що підставою для його прийняття слугувало те, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону №1952-IV, оскільки відсутні реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується та додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

42. Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону №1952-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України має містити реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується.

43. Як убачається з матеріалів справи, 11.09.2019 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до приватного нотаріуса Прокудіної Л.Г. із заявою про поновлення записів у державному реєстрі прав про іпотеку та обтяжень прав на підставі договору іпотеки.

44. Листом від 18.11.2019 №01-13/306 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л.Д. відмовила позивачу у поновленні записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з тих підстав, що державна реєстрація права власності та інших речових прав відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону №1952-IV проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

45. Наведене свідчить, що позивач фактично оскаржив відмову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. в державній реєстрації поновлення записів про іпотеку та заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, яка оформлена листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. від 18.11.2019 №01-13/306.

46. Реквізити наведеного листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. відображено позивачем у скарзі від 29.11.2019 №518/717/2019. У прохальній частині скарги зазначено: « 3. Задовольнити скаргу та скасувати (визнати неправомірною) відмову державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. від 18.11.2019р. за вих. №01-16/306…».

47. Отже, у скарзі позивач зазначив реквізити оскаржуваного ним рішення державного реєстратора, зокрема, дату прийняття, номер та ким прийнято, а тому Суд не вбачає ознак невідповідності скарги вимогам п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV.

48. Щодо долучення позивачем до скарги копій документів, не засвідчених в установленому порядку, колегія суддів зазначає наступне.

49. Матеріалами справи підтверджується, що позивач до скарги від 18.11.2019 №01-13/306 додав: копію заяви про поновлення записів у державному реєстрі прав на іпотеку та обтяжень прав на підставі договору іпотеки від 11.09.2019 №518/524/2019 з копією повідомлення про вручення поштового відправлення; копію договору іпотеки (без оформлення заставної) №43/08МК-01 від 27.05.2008 посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Закарпатської області Гуледза А.Г. за реєстровим №3270; копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №18795907 від 27.05.2008; копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №18795965 від 27.05.2008; копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №18793078 від 27.05.2008; копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №18793269 від 27.05.2008; копію договору про внесення змін і доповнень №01 до Договору іпотеки (без оформлення заставної) №43/08МК-01 від 27.05.2008 посвідченого 15.09.2008 приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Закарпатської області Гуледза А.Г. за реєстровим №5930; копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) №20794366 від 15.09.2008; копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) №20794417 від 15.09.2008; копію рішення від 21.04.2017 Свалявського районного суду Закарпатської області у справі №306/2053/16-ц; копію ухвали від 17.08.2017 Апеляційного суду Закарпатської області; копію листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудінової Л.Д. від 18.11.2019 №01-16/306; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.11.2019 року №190738208, копію довіреності на ім`я директора Закарпатської області дирекції АБ «Укргазбанк» Коляско Андрія Валерійовича від 13.09.2017 реєстровий №5036; копію скарги та доданих документів у двох екземплярах.

50. В оскарженому наказі відповідачем вказано, що додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку. Відповідач з цього приводу посилається на Національний стандарт України ДТСУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 (далі - ДТСУ 4163-2003), а саме на пункт 5.27, згідно з яким відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

51. Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що пункт 1.1. ДТСУ 4163-2003 визначає, що вказаний стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

52. Разом з тим, за змістом приписів ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» слідує висновок, що вимога про додання до скарги копій документів, які підтверджують факт порушення прав скаржника, не носить обов`язкового характеру, оскільки такі засвідчені копії додаються до скарги лише за їх наявності.

53. Законодавством не передбачено отримання документів під час розгляду скарги по суті, проте воно і не містить такої заборони. У разі необхідності, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) могло отримати необхідні документи, зокрема, призначивши заяву до розгляду по суті та запросивши скаржника, або самостійно отримати зазначені документи.

54. Крім того, Суд зауважує, що копії поданих документів містили відтиск штампу «З оригіналом вірно», відтиск печатки Закарпатської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» та підпис директора Коляско А.В., який був і заявником самої скарги.

55. Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскаржуваний наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №101/6 від 11.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу директора Закарпатської ОД АБ «УКРГАЗБАНК» Коляска А.В. №518/717/2019 від 29.11.2019 підлягають задоволенню.

56. Суд відхиляє покликання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій постанови Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №826/10548/17, адже зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції не свідчить про відступ від висновків Верховного Суду.

57. Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

58. Відповідно до чч. 1-3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

59. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

60. Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

61. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

62. Суди першої та апеляційної інстанції ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу не підлягає задоволенню.

63. З огляду на результат перегляду справи в суді касаційної інстанції судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 343, 349, 351, 355, 356 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі №640/7435/20

залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб