Справа № 541/1782/23
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1782/23
Провадження № 2-а/541/20/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

представника позивача Ковердяєвої Л.В.,

представників відповідача Сулим Л.А., Логовського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ДСНС України у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач із сім`єю проживає в с. Савинці Миргородського району Полтавської області. 27 березня 2023 року на подвір`я за місцем його проживання прийшов чоловік у цивільному одязі, не представився та почав запитувати, чому на подвір`ї приватного будинку є плями від вогню. Після спілкування він зазначив, що є інспектором з нагляду у сфері пожежної і технічної безпеки у Миргородському районі, проте посвідчення не показав, а згодом пішов. Жодного протоколу в присутності ОСОБА_1 складено не було. На початку травня 2023 року позивачеві надійшов лист від ДВС у Миргородському районі Полтавської області, в якому знаходилась постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, з якої ОСОБА_1 дізнався про накладення на нього штрафу в розмірі 6 700 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 побачив постанову про накладення адміністративного стягнення ПО № 019682 від 29 березня 2023 року, винесену держаним інспектором з нагляду у сфері пожежної і технічної безпеки у Миргородському районі Сидоруком П.В. Вказаною постановою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП. Зазначив, що на його адресу жодного листа від відповідач не надходило. Через такі дії на нього ліг тягар по стягненню штрафу в подвійному розмірі. Крім зазначеного, оскаржувана постанова є необґрунтованою і безпідставною, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували факт неправомірних дій з боку ОСОБА_1 . Оскільки позивач є людиною юридично необізнаною, про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення дізнався при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, просив поновити йому строк оскарження вищезазначеної постанови, скасувати вказану постанову, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Представником відповідача суду було надано відзив на адміністративний позов, в якому він зазначив наступне. 27 березня 2023 року співробітниками Миргородського районного управління ГУ ДСНС України у Полтавській області під час проведення рейду у с. Савинці Миргородського району Полтавської області, спрямованого на здійснення відповідної інформаційно-роз`яснювальної роботи серед населення щодо недопущення виникнення пожеж у житловому секторі, було виявлено факт здійснення ОСОБА_1 розпалювання багаття для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території приватного домоволодіння у вітряну погоду на відстані менше 15 м від житлового будинку. Твердження позивача, що до нього завітав чоловік у цивільному одязі, спростовується копією фотоматеріалу, долученого до відзиву. Не відповідає дійсності також твердження позивача, що в його присутності жодного протоколу складено не було. Факт присутності ОСОБА_1 під час складення протоколу підтверджується фото, а також протоколом про адміністративне правопорушення, в якому позивач особисто написав пояснення. В день складання протоколу позивач отримав один примірник протоколу особисто під підпис. Вказаний протокол було складено уповноваженою особою - водієм та за суміщенням посад начальником місцевої пожежної команди с. Великі Сорочинці ОСОБА_4 Під час складання протоколу позивачеві були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Жодних заяв чи клопотань під час складання протоколу ОСОБА_1 не надав. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення ПО № 017682 від 27 березня 2023 року відносно ОСОБА_2 було складено з дотриманням вимог чинного законодавства. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується свідком ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний запис в протоколі; копією фотоматеріалу, з якого можна визначити факт розпалювання багаття для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території приватного домоволодіння у вітряну погоду на відстані не менше 15 м від житлового будинку. 29 березня 2023 року державним інспектором з нагляду у сфері пожежної і технічної безпеки у Миргородському районі Сидоруком П.В. у присутності ОСОБА_1 було розглянуто вищевказаний протокол та за результатами його розгляду винесено постанову № 27 ПО № 019682 про накладення адміністративного стягнення та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Відповідно рапорту заступника начальника ВЗСН Миргородського РУ ГУ ДСНС України у Полтавській області Тулинського О.С. 29 березня 2023 року під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_2 факт вчинення ним адміністративного правопорушення не визнав, від підпису в постанові відмовився. В зв`язку з наведеним постанову 29 березня 2023 року було направлено за допомогою поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 . З урахуванням зазначеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі за безпідставністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача надала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Однак, обов`язковою умовою адміністративної відповідальності має бути встановлений та доведений факт саме вини правопорушника.

Положеннями ст. 175 КУпАП передбачено відповідальність посадових осіб та фізичних осіб-підприємців за порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або ж іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.

Пунктом 11.2 глави 11 розділу VI Правил пожежної безпеки України, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, в редакції, чинній на час складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, передбачено, що розпалювання багать для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території житлових будинків, індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків дозволяється на відстані не менше 15 м від житлових та господарських будинків та споруд; забороняється розведення багать у вітряну погоду.

Порушення вказаної вище норми, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення пожежної безпеки.

Суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

У відповідності зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У той же час, ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Як вбачається зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. При цьому, виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається саме на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ПО № 019682 від 27 березня 2023 року, складеним начальником МПК с. В. Сорочинці ОСОБА_4 , 27 березня 2023 року о 16 год 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 порушив встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки, зокрема - вимоги п. 11.2 глави 11 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, а саме - допустив розпалювання багаття для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території приватного домоволодіння у вітряну погоду на відставні менше 15 м від житлового будинку.

З вказаного протоколу вбачається, що в цей же день ОСОБА_2 було вручено його копію. В протоколі позивач зазначив, що він був не в курсі цього закону, вважав, що не можна лише вночі, в наданому йому будинку не прибиралось 2 роки, тому до нього не можна було зайти.

Постановою про накладення адміністративного стягнення ПО № 019682 від 29 березня 2023 року державним інспектором з нагляду у сфері пожежної і технічної безпеки у Миргородському районі Сидоруком П.В. ОСОБА_1 за вчинення вказаного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Відомості про отриманні копії даної постанови правопорушником у ній відсутні, зазначено, що її направлено рекомендованим листом від 29 березня 2023 року.

У відповідності з п. 6 розділу 2Інструкції з оформлення посадовими особами ДСНС матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС від 27 липня 2016 року № 725 (далі - Інструкція), до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази, рапорти посадових осіб ДСНС, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Приписами п. 19 розділу 2 Інструкції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт учинення адміністративного правопорушення та причетність до нього особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (копії приписів, постанов, рапортів посадових осіб ДСНС; заяви, пояснення правопорушників та свідків правопорушення; посадові інструкції, накази про призначення відповідальних за пожежну безпеку, плани усунення порушень пожежної безпеки тощо). Кожен з таких документів має обов`язкові реквізити (дата, адреса, назва, підпис, штамп, печатка тощо), містить достовірну інформацію та відповідає вимогам законодавства.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача надав суду фото, на яких зафіксовано факт заповнення паперів та територію біля приватного будинку.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що на фото № 1 між двома чоловіками у формі, один з яких на капоті автомобіля заповнює документи, знаходиться ОСОБА_5 . Однак, вона наполягала на тому, що вказане фото не містить інформації про день, час, а також адресу будинку, біля якого відбувалась вказана подія.

На фото № 2 зафіксовано домоволодіння та частину прилеглої до нього території. Інформація про день, час, коли було зроблено вказане фото, за якою адресою воно було зроблено на фотознімку відсутня. Під час судового розгляду представник відповідача зазначав, що на даному фото видно дим з багаття, місце розпалення правопорушником цього багаття. Слід зазначити, що на вказаному фото, яке є чорно-білим, неможливо побачити багаття або наслідки його розведення. В матеріалах адміністративної справи також відсутня план-схема із зазначенням виявленого багаття, наведенням відстані між багаттям та будинком, яка би дала можливість суду встановити факт вчинення вказаного в протоколі адміністративного правопорушення.

Крім зазначеного, в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено, яким чином здійснювався вимір відстані між багаттям та житловим будинком.

Таким чином, під час дослідження фотоматеріалу суд був позбавлений можливості впевнитися в скоєнні правопорушення, в тому числі ОСОБА_2 , за місцем проживання останнього.

В протоколі про адміністративне правопорушення є відомості про свідка ОСОБА_3 , однак в протоколі конкретно не зазначено, свідком чого саме він був, пояснення свідка не додано до протоколу. Клопотання про виклик вказаного свідка для надання пояснень безпосередньо суду сторонами заявлено не було.

Постановою про накладення адміністративного стягнення ПО № 019682 від 29 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у максимальному розмірі, передбаченому ст. 175 КУпАП, відсутні відомості про присутність ОСОБА_1 під час розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відомості про отримання останнім постанови відсутні, однак зазначено, що копію постанови правопорушнику направлено поштою.

До відзиву представником відповідача надано копію рапорту заступника начальника ВЗСН Миргородського РУ ГУ ДСНС України у Полтавській області Тулинського О.С., у відповідності з яким 29 березня 2023 року під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_2 факт вчинення ним адміністративного правопорушення не визнав, від підпису в постанові відмовився. Дату написання вказаного рапорту не зазначено, однак, як вбачається з тексту рапорту його було складено після 13 квітня 2023 року. Відповідачем не доведено, що Тулинський О.С. був присутній під час винесення постанови і в його присутності ОСОБА_2 надавав відповідні пояснення.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП, є спірним та належним чином недоведеним.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи викладене, у даному випадку суд констатує відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту скоєння позивачем правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.

Спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії (рішенням суб`єкта владних повноважень) відносно наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Візуальне ж спостереження, за загальним правилом, може бути доказом у справі виключно у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Відповідне рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а провадження по справі необхідно закрити.

Крім зазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку звернення до суду, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копію постанови, направлену йому посадовою особою ГУ ДСНС України у Полтавській області, позивачем отримано не було, а про оскаржувану постанову він дізнався у відділ ДВС під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по виконанню вказаної постанови.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 29 березня 2023 року серії ПО № 019682про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 175 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 серпня 2023 року.

Суддя О. М. Вірченко