Справа № 160/7703/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2023 року Справа № 160/7703/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі: секретаря судового засідання Носенко К.В.
представника позивача Мороз С.В.
представника відповідача Якименко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПРОМТОРГ" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТОРГ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2023/000018/2 від 02.03.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7703/22 та призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30 травня 2023 року о 10:30.
29.05.2023 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують повноваження адвоката (представника) позивача.
Через систему «Електронний суд» від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач зазначає, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст. 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МК України).
30.05.2023 в підготовчому засіданні ухвалено перерву до 15.06.2023 об 13:00 год.
Позивачем 08.06.2023 була надана відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами відповідача і підтримав свої позовні вимоги.
У зв`язку з тим, що позивачем було неправильно розраховано ціну позову,ним була подана заява про уточнення позовних вимог. Позивач просив змінити позовні вимоги в частині ціни позову, зменшивши її до 340118,29 грн.
Зважаючи на неправильне визначення ціни позову 08.06.2023 ТОВ «ІНТЕРПОМТОРГ» було подано клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.
14.06.2023 через систему «Електронний суд» Дніпровською митницею була подана заява про закриття підготовчого провадженн та вирішення цього питання за відсутності її представника.
15.06.2023 у підготовчому засіданні задоволено клопотання відповідача і ухвалено закрити підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду на 25.07.2023 об 11:00 год.
21.07.2023 відповідачем подано до суду заяву про виклик свідка.
25.07.2023 у зв`язку з повітряною тривогою судом на місці оголошено перерву в судовому засіданні до 01.08.2023 об 09:00 год.
01.08.2023 в судовому засіданні відповідачем не підтримано своєї заяви щодо виклику свідка.
Судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
10.03.2020 року між ТОВ «NURIA BARAKA TEKS», Узбекистан (Продавець) і ТОВ «ІНТЕРПРОМТОРГ», Україна (Покупець) був укладений контракт № 3, за яким Продавець продає готові вироби (товар), Покупець купує товар і оплачує на умовах FCA (Інкотермс 2010) м Чиназ, Республіка Узбекистан.
Країна походження товару Руспубліка Узбекистан. Вантажовідправник ТОВ «NURIA BARAKA TEKS», виробник ТОВ «NURIA BARAKA TEKS» (пункти 1.2-1.4 контракту).
За п. 2.1, 2.2. контракту загальна вартість даного контракту складається з сум по інвойсам або додаткам (Специфікаціям) до контракту на кожну партію (поставку) товару і орієнтовно складає 500000,00 дол. США.
Загальна сума контракту розуміється на умовах FCA (Інкотермс 2010) м Чиназ, Республіка Узбекистан, тобто включає вартість товару, упаковки, маркування, навантаження, укладки і т.ін.
На виконання визначених у контракті і Специфікації умов, продавцем було поставлено покупцю товар.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів Товариством до Дніпровської митниці 02.03.2023 було подано електронну митну декларацію № UA 110250/2023/002544 .
Митна вартість товару була визначена за основним методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано наступні документи:
Рахунок-фактура №2 від 31.01.2023 (інвойс);
Автотранспортна накладна СМR 369315 від 31.01.2023;
Посвідчення якості №5 від 31.01.2023;
Контракт купівлі-продажу товарів №3 від 10.03.2020;
Специфікація №13 від 14.12.2022 до контракту №3 від 10.03.2020;
Заява №1 від 25.01.2023 до договору №250123 від 25.01.2023;
Сертифікат походження товару UZ0833327 від 31.01.2023;
Договір перевезення №250123 від 25.01.2023;
Рахунок-фактура №1 від 15.02.2023до договору №250123 від 25.01.2023;
Платіжне доручення в іноземній валюті №3 від 30.01.2023;
Платіжне доручення в іноземній валюті №34 від 22.12.2022;
Платіжна інструкція №131 від 16.02.2023;
Прайс-лист №1 від 10.01.2023.
За результатом розгляду документів 02.03.2023 Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110020/2022/6000017/1 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному офомленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2023/000047.
Відповідачем митне оформлення товару здійснено за резервним методом та випущено у вільний обіг за ЕМД від 09.01.2023 №UA205140/2023/001387 за ціною 4,2210 дол. США/кг.
Митна вартість товару №1 скоригована митницею за 2r-методом, згідно з положеннями ст. 64 МК України, та грунтуються на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару, враховуючи країну виробництва та експорту, відомості щодо виробника, опис товару, обсяги ввезення, призначення: товару №1 до рівня ЕМД від 09.01.2023 №UA205140/2023/001387-4,2210 дол США/кг.
Позивач вважає, що зазначене вище рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
При проведенні консультації, повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метоювизначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В рішенні про коригування митної вартості товару не наведено яким чином було проведено розрахунок щодо коригування митної вартості.В рішенні міститься лише посилання на раніше оформлені митні декларації
Розрахунок митної вартості за наведеною позивачем ЕМД не може бути тотожним ЕМД у даній справі, оскільки умови поставки є різними.
В рішенні не зазначена загальна кількість партії раніше оформленого товару, вага одиниці, характеристики товару і розрахунок митної вартості.
В ході консультацій, до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, митним органом не надавалась представнику Товариства для ознайомлення, з метою можливості проведення аналізу розрахунку, інформація і документи щодо товарів, раніше оформлених органами доходів і зборів.
За п. 7 ч. 1 ст. 8 МК України ненадання без будь-яких пояснень позивачу на його письмове прохання в ході консультацій інформації та документів (витяги з бази) щодо раніше оформлених товарів для ознайомлення та реагування, свідчать про грубе порушення митницею одного із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
При цьому, митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59,60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.
Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеній у постанові від 07.08.2018 у справі № 815/3400/17.
Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу № 2ґ.
Отже, відповідач застосував другорядний метод визначення митної вартості товару протиправно.
Щодо зауважень відповідача, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення слід зазначити наступне.
Наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 14.12.2022 №26 і рахунок-інвойс від 31.01.2023 №2 не містить посилання на Специфікацію від 14.12.2022 №13, що унеможливлює встановити на яку саме партію товарів виставлено вищезазначені рахунки.
Відхиляючи вказані зауваження, суд зазначає, що п. 1.1. контракту №3 від 10.03.2022 встановлено, що ціни на товар зазначаються у Специфікаціях. У рахунку-проформи від 14.12.2022 №26 і рахунку№13 від 14.12.2022 вказаний товар повністю співпадає з товаром у Специфікації від 14.12.2022 №13.
У відповідності до вимог сттатей 54, 58 МК України, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд не приймає зауваження відповідача виходячи з наступного.
До контракту №3 від 10.03.2020 сторонами було укладено Додаткову угоду №4 від 14.12.2022, якою було внесено зміни до банківських реквізитів продавця.
В ході консультацій відповідачу була надана вказана Додаткова угода. Реквізити у платіжних дорученнях №34 від 22.12.2022 і №3 від 30.01.2023 відповідають реквізитам вказаним у Додатковій угоді.
-З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю надано договір на перевезення від 25.01.2023 №250123, укладений ТОВ «Інтерпромторг»( замовник) з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник), рахунок від 15.02.2023 №1, заява від 25.01.2023 №1, платіжне доручення від 16.02.2023 №131.
При цьому, згідно автотранспортної накладної від 31.01.2023 №369315 вказано місце завантаження вантажу -Ташкент, Узбекистан.
Відповідно до відкритих даних мережі інтернет відстань від м. Чиназ до м. Ташкент складає 60 км.
Рахунок від 15.02.2003 №1 не містить відомостей щоодо вартості транспортних витрат, понесених від фактичного місця завантаження товару (м. Ташкент). Враховуючи вищезазначене, заявлений рівень транспортної складової митної вартості не обчислюється та документально не підтверджений.
За поясненнями позивача, оскільки м. Чиназ не має свого митного посту, митне оформлення товару здійснювалось у м. Ташкент. В документах зазначено місто оформлення, тому у автотранспортній накладній вказано м. Ташкент.
В екпертній декларації відправника зазначено місто завантаження Чіназ (Ташкентська область), що співпадає з усіма наданими транспортними документами.
Суд вважає, що вказані зауваження позивача не впливають на митну вартість товару.
Стосовно того, що рахунок від 15.02.2023 №1 не містить відомостей щодо вартості транспортних витрат, понесених від фактичного місця завантаження товару (м. Ташкент).
Як зазначено вище у м. Чіназ відсутній митний пост, у вказаному місці відбулось завантаження товару. У Ташкенті відбулося оформлення товару.
Договором на перевезення від 25.01.2023 №250123 передбачено надання акту виконаних робіт. Вказаний документ до митного оформлення не надано.
Проте, акт виконаних робіт може бути наданим після повного надання послуг з перевезення товару після відвантаження товару на склад позивача.
Відповідачем зауважено, що наданий прайс-лист від 10.01.2023 №1 містить цінову інформацію щодо вартості тканини на січень-лютий 2023 року. Вказана інформація не відповідає періоду формування ціни оцінюваного товару згідно Специфікації від 14.12.2022 №13 та рахунку-проформи від 14.12.2022 №26. Прайс-лист від 10.01.2023 №1 має суб`єктивний характер в розумінні вимог ст. 52 МК України, адже адресований виключно ТОВ «Інтерпромторг» та містить конкретні умови поставки FCA м. Чиназ. Наданий до митного контролю прайс-лист суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців в умовах вільної конкуренції.
Суд приймає пояснення позивача, який вказав, що посилання відповідача на те, що прайс-лист містить цінову інформацію щодо вартості тканини на січень-лютий 2023 є безпідставними, оскільки такий документ не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товару.
Відповідно до загального визначення прайс-лист це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Жодний нормативний акт, в тому числі міжнародний не встановлює вимог до прайс-листів.
Відхиляє суд і витребування відповідачем додаткових документів, зокрема банківські платіжні, бухгалтерські документи, оскільки перелічені вище надані позивачем документи у свої сукупності підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару. За змістом ч. 3 ст. 53 МК України надання зазначених документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта.
До того ж більшість витребуваних митницею документів не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги митниці про їх надання є протиправними.
Виходячи з наведеного суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішені про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.
В даному випадку відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 5101,77 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2023/000018/2 від 02.03.2023.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Врона