Справа № 548/156/23
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/156/23
Провадження № 2-а/548/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі

судді Коновод О.В.

за участі секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Олексенка Сергія Сергійовича, Головне управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.01.2023 року серія БАБ № 765294, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Хорольського районного суду Полтавської області за змістом якого просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БАБ № 765294 від 19.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ст. 125 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень 00 копійок;

- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ст. 125 КУпАП - закрити.

Ухвалою від 30.01.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

01.03.2023 відповідач у порядкуст. 162 КАС України подав відзив на позовну заяву (а.с. 21-25).

Ухвалою суду від 14.03.2023 року замінено первинного відповідача, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Олексенка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.01.2023 року серія БАБ № 765294, на належного - Головне управління Національної поліції в Полтавській області ( вул. Пушкіна, 83 м. Полтава), в зв`язку з чим відкладено розгляд справи.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до постанови серії БАБ № 765294 від 19.01.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 121-3, ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн за те, що ОСОБА_1 , 19.01.2023 об 18:35 год. керував транспортним засобом Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , де був зупинений інспектором СРПП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Олексенко С.С. .При цьому причиною зупинки стало не освітлення номерних знаків транспортного засобу в темну добу, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м., чим порушив п. 2.9 в ПДР України, відсутня медична аптечка та працездатний вогнегасник, чим порушив п. 31.4.7 ( є) ПДР України.

Позивач вважає, що працівником поліції грубо порушено порядок складення постанови про накладення адміністративного стягнення та не в повному обсязі з`ясовано усі фактичні обставини справи, що потягло за собою накладення необґрунтованого стягнення. Інспектор не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду постанови, а тому така постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню та закриттю провадження у справі за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Позивач вказує на те, що під час керування транспортним засобом йому не було відомо про неосвітлені номерні знаки транспортного засобу, після того як він був зупинений працівником поліції та йому повідомлено про несправність, він міг би усунути таку несправність самостійно, як наслідок працівник поліції не мав би виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Водночас позивач переконавний, що номерні знаки підсвічувались, оскільки транспортний засіб немає будь-яких технічних несправностей, перед початком руху позивач перевіряв технічну справність автомобіля: гальмівної системи, рульового керування, а також належність роботи зовнішнього освітлення, у тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався. Наявність вогнегасника та медичної аптечки інспектор навіть не запитував та не оглядав даний автомобіль.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що ОСОБА_1 , 19.01.2023 об 18:35 год. керував транспортним засобом Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , де був зупинений інспектором СРПП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Олексенко С.С. .При цьому причиною зупинки стало не освітлення номерних знаків транспортного засобу в темну добу, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м., чим порушив п. 2.9 в ПДР України, відсутня медична аптечка та працездатний вогнегасник, чим порушив п. 31.4.7 ( є) ПДР України. У зв`язку з даними порушеннями інспектор СРПП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Олексенко С.С. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3, ст. 125 КУпАП та наклав штраф в сумі 1190 грн.

Зазначає, що позивачу було роз`яснено його права та повідомлено про вчинене правопорушення.

Наголошує, що доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови за ч.1ст.121-3, ст. 125 КУпАП є безпідставними та необґрунтованими та жодними доказами не підтверджені.

Зазначає, що дотримання ПДРУкраїни є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду надано не було.

За викладених обставин зазначає, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб визначенийКУпАПіз дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.205, ч. 3 ст.268 КАС Українинеприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.01.2023 об 18 год.35 хв. в м. Хорол по вул. Івана Хмари ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якого,зокрема, не освітлювався державний номерний знак, в результаті чого інспектором СРПП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Олексенко С.С. зупинено водія та складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ 765294 від 19.01.2023, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, ст. 125 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень 00 копійок. При цьому інспектором при винесенні постанови застосовано положення статті 36 КУпАП. ( а.с. 7)

Позивач оскаржувану постанову вважає незаконною та безпідставною, оскільки постанова складена з порушеннями, а працівником поліції під час складання постанови не з`ясовано в повному обсязі всі обставини, що в свою чергу виключає склад правопорушення в діях ОСОБА_1 .

За захистом свого порушеного права позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом даного спору є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Згідно з п. 19 ст.4КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що неналежить цьомузасобу абоне відповідаєвстановленим зразкамабо вимогам,з номернимзнаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (втому числі прозорими),з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком,якщо така забрудненість недає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцятиметрів ,а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5ст.14Закону України«Про дорожнійрух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 222 КУпАПпередбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушенняПравил дорожнього руху, визначені ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Вимогамистатті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАПпередбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1ст.247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно до ст.278КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідностатті 9 КУпАПє протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст.252 КУпАПдослідити докази, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення в силу наступного.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) , поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ст. 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано.

Водночас,при дослідженні постанови серія БАБ№ 765294 від 19.01.2023, суд встановив, що зміст викладеної інформації в даній постанові не можливо дослідити, рукописний текс в постанові, який здійснений інспектором поліції, з легким натисненням пера ручки на бланк постанови, не дає можливості суду причитати постанова серія БАБ№ 765294 від 19.01.2023.

Розділ ІV п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 передбачає, що бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Враховуючи приписи норм КУпАП, суд зазначає про відсутність належних доказів вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3КУпАП.

Згідно правової позиції ВС/КАС у справі №678/991/17 від 15.11.2021 відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019р. по справі №357/10134/17 та від 11.12.2019 по справі №761/41786/16а - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 77 ч.1 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу, про що в своїй постанові від 25 червня 2020 року зазначає Верховний Суд справа №520/2261/19.

Згідно з ч.6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Стороною відповідача не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Вимогами статті ч. 3 ст. 286 КАС України визначено: За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а також не надав інших доказів на спростування обставин, викладених у адміністративному позові на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, тобто відсутні докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови, та які б підтверджували наявність складу правопорушення, суд дійшов висновку про те, що постанова серії БАБ№ 765294 від 19.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132-1 ч. 2, 245, 247, 251, 283, КУпАП, ст. ст. 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БАБ № 765294 від 19.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ст. 125 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень 00 копійок;

3. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ст.125 України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду: 17.08.2023 р.

Суддя: О.В. Коновод