Справа № 580/3722/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року справа № 580/3722/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості від 21.04.2023 №UA209000/2023/100194/2;

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.04.2023 №UA209230/2023/001121.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

26.06.2023 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що за результатами проведеного опрацювання встановлено, що в CMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та 23.В CMR у гр.3 місце розвантаження Львів. У нижній частині фактури EU5-TYR-LAN-20230210B міститься інформація, що товар прямує до м. Черкаси. Разом з тим у рахунку на перевезення 5373 відсутня інформація про місце розвантаження товару. Також у цьому документі є посилання на Договір 180822 від 18.08.2022, проте такий документ не надано до митного оформлення. В CMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_3 НОМЕР_4 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та у гр. 23. Також В CMR у гр.3 місце розвантаження Черкаси. У рахунку про оплату №18 від 24.02.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37397,14 дол. США. У рахунку про оплату №41, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 48001,99 дол. США. Згідно контракту 1 п.4.2 Оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту. А згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунки за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідач також зазначає, що митні декларації на які посилаються рішення про коригування митної вартості товару 1 слугувала МД від 19.04.2023 р. №23UA35U6 де вартість такого товару становить 3,01 дол. за кг. товару 2 слугувала МД від 03.03.2023 р. № 23UA26U9 де вартість такого товару становить 3,02 дол. за кг., були оформлені митним органом, на момент прийняття рішення про коригування митної вартості посадова особа митниці мала повну інформацію щодо того, що: товар дійсно був увезений до України; митна вартість за відповідними митними деклараціями не були в подальшому відкориговані; рішення про коригування митної вартості за даними партіями товарів не приймалися та, відповідно, до суду не оскаржувалися.

Вище зазначена митна декларація 19.04.2023 р. № 23UA35U6 містить конкретний опис товару та розпізнавальні особливості, якого стосується цінова інформація, а також інші обставини зовнішньоекономічної операції, зокрема такі як «Код товару», «Код країни походження» та інших характеристики товару, а також і часу імпорту.

03.07.2023 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому, окрім викладених у позовній заяві доводів, зазначив, що основним документом, що регулює міжнародні автомобільні перевезення вантажів, є Конвенція про Договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів. CMR - це міжнародна товарно-транспортна накладна, це бланк, що самокопіюється, форма якого не уніфікована і в різних країнах може суттєво відрізнятися.

Водночас, як вбачається із поданої CMR від 19.04,2023 на авто ВС 229IBM та в CMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у відповідних графах 16,23 були зазначені відомості про перевізника (назва, адреса, код ЄРПОУ), а також підпис уповноваженої особи перевізника (графа 23), що повністю збігалося із іншими наданими митному органу документами, які підтверджували транспортування товару (договір перевезення, рахунки). Договір на перевезення № 180822 від 18.08.2022 (про ненадання якого зазначає відповідач) також було надано митному органу при декларуванні, що підтверджується додатками до декларації № 23UA40U3 від 21.04.2023, а також карткою-відмовою від 21.04.2023, в переліку яких даний документ присутній, натомість факт його подання відповідачем свідомо ігнорується.

Також, використання печатки суб`єктом господарювання (в тому числі при складанні CMR) не є обов`язковим, а наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків (ст. 58-1 Господарського кодексу України), а відповідач не обґрунтовує правову підставу необхідності її обов`язкового застосування в CMR.

Отже, твердження про порушення, на думку відповідача, заповнення CMR не свідчать про наявність у поданих до митного контролю документах розбіжностей, адже розбіжність повинна бузи між декількома документами, чи про наявність у цих документах ознак підробки, адже відсутнє рішення відповідного органу, що свідчило б про підробку документів.

Поряд із цим, поданими позивачем документами, зокрема міжнародними транспортними накладними CMR, заявками на перевезення, договором на транспортне перевезення №180822 було чітко визначені місця завантаження та розвантаження товару для перевезення вантажним транспортом із м. Гданськ (Польща) до місця розвантаження на митну територію України.

При цьому, рахунок на оплату №5373 від 19.04.2023 за договором на транспортне перевезення №180822 не має обов`язково містити такого реквізиту, як місце розвантаження товару, оскільки вказаний документ є лише фінансово-розрахунковим, а не товарно-транспортним або товарно-супровідним документом на перевезення товару, а умови щодо місця розвантаження товару були визначені у вищевказаних договірних та товарно-супровідних документах, що були надані декларантом митному органу, а відтак, в цій частині висновки рішення відповідача також є безпідставними та не підтверджують, в чому полягала розбіжність у таких документах, та який саме вплив це має на правильність визначення числових значень складових заявленої декларантом митної вартості товарів.

Також, відповідачем зазначено, що: в рахунку про оплату №18 від 24.02.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37 397,14 дол. США; в рахунку про оплату №41 від 07.04.2023 року у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 48 001,99 дол США.

Зазначені документи були подані Відповідачу при декларуванні, проте Відповідачем невірно було надано оцінку їх змісту. Так, вказана міжнародна поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту №1 від 01.08.2019 за комерційним інвойсом №EU5-TYR-LAN-20230210В від 02.03.2023 на суму 66700,56 доларів США, складеного на підставі проформ-інвойсів №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США., в яких (проформах) визначалася «попередня» ціна, кількість та сума товарів, що підлягають постачанню (п.2.1. додаткової угоди від 01.07.2020 до контракту №1 від 01.08.2019.

Натомість зазначеним комерційним інвойсом передбачалося поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару (п.2.2. та 2.3 додаткової угоди від 01.07.2020 до Контракту №1 від 01.08.2019 р), який визначений у вищезазначених проформах, а тому враховуючи, що асортимент, кількість та вартість відповідної партії товару за даним комерційним інвойсом містилися в різних проформах: №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США, тому і оплата даної згрупованої партії товару відбувалася окремими платіжними документами (платіжна інструкція №18 від 24.02.2023 та №41 від 07.04.2023), із прив`язкою до тієї проформи, якою передбачався відповідний асортимент товару.

При цьому, співставляючи дані вказаних проформ щодо кількості, асортименту, номенклатури та вартості одиниці товару та даних комерційного інвойсу за яким відбувалося постачання, вбачається, що вищевказані дані повністю збігаються, та дозволяють впевнитись у достовірності числових даних стосовно товару у вищезазначених документах, та проведення декларантом повної оплати вартості придбаного товару, а відповідні доводи відповідача щодо неможливості впевнитися у достовірності числових даних у даних документах є необґрунтованими та безпідставними.

Отже, вказане свідчить, що під час митного оформлення задекларованого товару декла рант подав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та підтверджують її. У наданих декларантом документах відсутні розбіжності, а документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини. Твердження органу ми тного органу про те, що у наданих декларантом документах виявлено розбіжності чи неточ ності, або про те, що декларант надав не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару є необґрунтованими і безпідставними, а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, допитавши свідка, суд встановив таке.

01.08.2019 позивач уклав з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та причепів.

Відповідно до вказаного контракту та інвойсу від 02.03.2023 №EU5-TYR-LAN-20230210В ТОВ Тайрс придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР):

- 264 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 38016,00 доларів США;

- 100 штук автомобільних шип торгової марки LANVIGATOR розміром 235/75R17.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 6700,00 доларів США;

- 100 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR розміром 315/80R22 тип протектора (модель) (модель) S202, загальною вартістю 13500,00 доларів США;

- 194 штук автомобільних шин торгової марки ROYAL BLACK розміром 185/75R16C тип протектора (модель) (модель) GAZILL, загальною вартістю 5284,56 доларів США.

21.04.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію №23UA40U3, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин 66700,56 доларів США (63 500,56 доларів США ( вартість шин) + 3 200,00 доларів США (вартість доставки).

Разом з декларацією товариством були надані копії документів, а саме:

- рахунок-проформа №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023;

- проформа інвойс № EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) №EU5-TYR-LAN-20230210B від 02.03.2023;

- коносамент MAEU №225420074 від 08.03.2023;

- автотранспортна накладна CMR від 19.04.2023;

- автотранспортна накладна CMR від 19.04.2023;

- інвойс BV/2023/04/0017 від 13.04.2023;

- платіжна інструкція в іноземній валюті №18 від 24.02.2023;

- платіжна інструкція №41 від 07.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортних послуг №5373 від 19.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортних послуг №5375 від 19.04.2023;

- зовнішньоекономічний контракт №1 від 01.08.2019;

- додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2020;

- додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту від 20.04.2022;

- додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту від 20.06.2022;

- договір перевезення №180822 від 18.08.2022;

- договір про надання послуг з перевезення №060423 від 06.04.2023;

- лист до оплати ТОВ Тайрс №1 від 18.04.2023.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем 21.04.2023 було направлено повідомлення в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердженні: митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ.

На виконання вказаного повідомлення позивачем додатково були надані документи:

- прайс-лист від 01.02.2023;

- висновок про вартісні характеристики товарів №047 від 17.04.2023;

- заявки на перевезення №1 від 14.04.2023 та №2 від 14.04.2023;

- заява б/н від 12.04.2023;

- копія міжнародної декларації країни виробника товару №00038905 від 03.05.2023.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.04.2023 №UA209000/2023/100194/2 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення від 21.04.2023 №UA209230/2023/001121.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне. В СMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відсутні реквізити перевізника підпис і печатка у гр. 16 та 23. В CMR у гр.3 місце розвантаження - Львів. У нижній частині фактури EU5-TYR-LAN-20230210B міститься інформація, що товар прямує до м. Черкаси. Разом з тим у рахунку на перевезення 5373 відсутня інформація про місце розвантаження товару.

Також у цьому документі є посилання на Договір 180822 від 18.08.2022, проте такий документ не надано до митного оформлення. В CMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та у гр.23. Також В CMR у гр.3 місце розвантаження - Черкаси. У рахунку про оплату №18 від 24.12.2023, у гр.70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37397,14 дол. США У рахунку про оплату №41, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 48001,99 дол. США.

Згідно контракту 1 п.4.2 Оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту передоплата. А згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100% оскільки розрахунки за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку.

У рішення зазначено, що для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару 1 слугувала МД від 19.04.2023 №23UA35U6 де вартість такого товару становить 3,01 дол. за кг. товару 2 слугувала МД від 03.03.2023 №23UA26U9 де вартість такого товару становить 3,02 дол. за кг.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як установлено судом, 01.08.2019 позивач уклав з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та причепів.

Відповідно до вказаного контракту та інвойсу від 02.03.2023 №EU5-TYR-LAN-20230210В ТОВ Тайрс придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР): 264 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 38016,00 доларів США; 100 штук автомобільних шип торгової марки LANVIGATOR розміром 235/75R17.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 6700,00 доларів США; 100 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR розміром 315/80R22 тип протектора (модель) (модель) S202, загальною вартістю 13500,00 доларів США; 194 штук автомобільних шин торгової марки ROYAL BLACK розміром 185/75R16C тип протектора (модель) (модель) GAZILL, загальною вартістю 5284,56 доларів США.

Платіжною інструкцією від 24.02.2023 №18 підтверджується оплата позивачем компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD коштів за товар на суму 37397,14 доларів США, а платіжною інструкцією від 07.04.2023 на суму 48001,99 доларів США.

Доводи відповідача про те, що в згідно контракту №1 (п.4.2) оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту передоплата, а згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100%, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно з додатковою угодою від 20.06.2022 та в проформі інвойсі передбачено умови оплати 100% передоплата, що і було дотримано позивачем.

Стосовно доводів спірного рішення про невідповідність місця розвантаження товару, суд зазначає таке.

Як вбачається із поданої CMR від 19.04.2023 на авто НОМЕР_5 та в CMR б/н від 19.04.2023 на авто НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у відповідних графах 16, 23 зазначені відомості про перевізника ТОВ «Транс-Сервіс-1» (назва, адреса, код ЄРПОУ), а також підпис уповноваженої особи перевізника (графа 23).

Договір на перевезення №180822 від 18.08.2022 також було надано митному органу при декларуванні, що підтверджується додатками до митної декларації. Отже, твердження про порушення, на думку відповідача, заповнення CMR не свідчать про наявність у поданих до митного контролю документах розбіжностей.

Поряд із цим, поданими позивачем документами, зокрема міжнародними транспортними накладними CMR, заявками на перевезення, договором на транспортне перевезення №180822 було чітко визначені місця завантаження та розвантаження товару для перевезення вантажним транспортом із м. Гданськ (Польща) до місця розвантаження на митну територію України.

Щодо доводів оскаржуваного рішення, що в рахунку про оплату №18 від 24.02.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37 397,14 дол. США, а в рахунку про оплату №41 від 07.04.2023 року у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 48 001,99 дол США, суд зазначає таке.

Міжнародна поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту №1 від 01.08.2019 за комерційним інвойсом №EU5-TYR-LAN-20230210В від 02.03.2023 на суму 66700,56 доларів США, складеного на підставі проформ-інвойсів №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США., в яких визначалася «попередня» ціна, кількість та сума товарів, що підлягають постачанню (п.2.1. додаткової угоди від 01.07.2020 до контракту №1 від 01.08.2019.

Натомість, зазначеним комерційним інвойсом передбачалося поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару (п.2.2. та 2.3 додаткової угоди від 01.07.2020 до Контракту №1 від 01.08.2019), який визначений у вищезазначених проформах.

Тому враховуючи, що асортимент, кількість та вартість відповідної партії товару за даним комерційним інвойсом містилися в різних проформах: №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США, тому і оплата даної згрупованої партії товару відбувалася окремими платіжними документами (платіжна інструкція №18 від 24.02.2023 та №41 від 07.04.2023), із прив`язкою до тієї проформи, якою передбачався відповідний асортимент товару.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 820/10288/15 зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжним дорученням про перерахування коштів тощо. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Суд наголошує, що всі зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України документи декларант надав митному органу, а відтак суд вважає, що позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару 1 слугувала МД від 19.04.2023 №23UA35U6 де вартість такого товару становить 3,01 дол. за кг. товару 2 слугувала МД від 03.03.2023 №23UA26U9 де вартість такого товару становить 3,02 дол. за кг.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 10473,86 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 21.04.2023 №UA209000/2023/100194/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.04.2023 №UA209230/2023/001121.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (19001, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс (18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, 127/11, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10473,86 грн. (десять тисяч чотириста сімдесят три гривні гривень 86 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ