Справа № 200/582/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року справа №200/582/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 200/582/23 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії № 00 від 18.11.2022 року; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи періоди роботи з 11.05.1992 року по 18.06.2020 року у Приватному акціонерному товаристві «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року у ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»; зобов`язання повторно розглянути заяву від 11.11.2022 року про призначення пенсії з врахуванням пільгового стажу за Списком № 2 та рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 11.11.2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 00 від 18.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;

- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.11.2022 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року, до пільгового стажу за Списком 2 періоди роботи з 11.05.1992 року по 01.07.2000 року, з 02.07.2000 року по 31.08.2000 року, з 08.12.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року, з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року, з урахуванням висновків суду.

- в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування обставин. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування позивачу спірних періодів роботи до страхового до пільгового стажу за Списком 2 з підстав визначених спірним рішенням відповідача.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.09.2021 року позивач працювала:

- у ЦЗФ «Комсомольська» в/о Донецьквуглезбагачення в період з 11.05.1992 року по 18.06.2020 року: на підставі наказу 136-к від 11.05.1992 року прийнято у основне виробництво машиністом конвеєру 2 розряду; на підставі наказу 13 від 22.01.1997 року згідно наказу МВП України 522 від 11.10.1996 року створено Державне ВАТ «ЦЗФ «Комсомольська»; на підставі наказу 183 від 28.08.1997 року згідно наказу МВП України 667 від 30.12.1996 року Державне ВАТ «ЦЗФ «Комсомольська» перетворене в Державне ВАТ «ЦЗФ «Комсомольська» ДП ДХК «Селидіввугілля»; на підставі наказу 174 від 30.06.2000 року переведено машиністом конвеєру 2 розряду; на підставі наказу 60-к від 08.02.2008 року переведена машиністом насосних установок 3 розряду; на підставі рішення 16/2017 від 7 листопада 2017 року змінено найменування Товариства з Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» на Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська»; на підставі наказу 374/к від 01.12.2018 року переведена машиністом насосних установок 4 розряду; на підставі наказу 143/к від 18.06.2020 року звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

- у ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» у період з 06.07.2020 року на підставі наказу 02/735-к від 03.07.2020 року навчалась в учбовому центрі; на підставі наказу 44-к від 08.07.2020 року прийнято учнем гірничої поверхні з відкатки вантажу; на підставі наказу 111-к від 10.08.2020 року переведено гірничою поверхні з відкатки вантажу 2 розряду.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 29 від 31.01.2021 року, яка видана Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», позивач працювала повний робочий день на підприємстві та виконувала роботи по збагаченню вугілля у період з 11.05.1992 року по 30.11.2018 року за посадою, передбаченою Списком 2 (розділ ІІ підрозділ а), підстава Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10); з 01.12.2018 року по 18.06.2020 року за посадою, передбаченою Списком 2 (розділ ІІ підрозділ а), підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461); з 11.05.1992 року по 18.06.2020 року - 28 років 01 місяць 07 днів.

Згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» від 31.01.2021 року на ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська» відсутні такі посади як головний бухгалтер та інженер відділу кадрів.

За довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 823 від 09.11.2022 року, яка видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля», позивач працювала повний робочий день та виконувала гірниче виробництво у період з 11.08.2020 року по теперішній час за посадою, передбаченою Списком 2 (розділ 1 підрозділ 1), підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року 461).

Позивач 11 листопада 2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУПФУ в Донецькій області від 18 листопада 2022 року № 00 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV через недосягнення пенсійного віку.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 32 роки 06 місяців 17 днів. До страхового стажу роботи не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки від 17.09.1991 року серії НОМЕР_1 в колгоспі ім.Фрунзе з 31.08.1991 року по 29.03.1992 року, оскільки відсутні відомості про встановлений та фактично відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Пільговий стаж роботи за Списком 2 зараховано згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до пункту 20 Постанови № 637, оскільки Мирноградська міська територіальна громада Покровського району Донецької області відноситься до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) відповідно до наказу «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 листопада 2022 року» від 25.04.2022 75, та складає на дату звернення 19 років 08 місяців 04 дні.

Додатковий коментар: 1) довідка про пільговий характер робіт від 21.01.2021 року № 29, від ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», з 11.05.1992 року по 18.06.2020 року видана з порушенням вимог додатка 5 Порядку № 637, а саме: не містить підпису головного бухгалтера підприємства; 2) довідка про пільговий характер робіт від 09.11.2022 року № 423, видана ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року не підтверджена виписками з наказів по підприємству про проведення атестації від 18.03.2019 року № 01/648 та переліками робочих місць, виробництв, професій та посад, на яких проведена атестація за умовами праці, для підтвердження прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення, надання пільг та компенсацій за умовами праці. Рекомендовано переоформити довідки пільгового характеру робіт згідно діючого законодавства.

За розрахунком стажу позивача, наданого відповідачем, до пільгового стажу позивача за Списком 2 зараховано періоди роботи з 01.09.2000 року по 07.12.2000 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 15.03.2012 року, з 16.03.2012 року по 31.10.2019 року, з 06.07.2020 року по 10.08.2020 року, з 11.08.2020 року по 09.09.2020 року, з 11.09.2020 року по 30.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 01.02.2021 року. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 11.05.1992 року по 01.07.2000 року, з 02.07.2000 року по 31.08.2000 року, з 08.12.2000 року по 31.12.2000 року, з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року. До страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року. Зазначено, що страховий стаж позивача становить 32 роки 06 місяців 17 днів, пільговий стаж роботи позивача за Списком 2 становить 19 років 08 місяців 04 дні.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 року Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

За ч. 1 статті 114 Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 року) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

В рішенні від 23.01.2020 року Конституційний Суд України дійшов висновку щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України « пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення 1-р/2020), п. б. якої передбачав набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінками за списком 2 з 55 років. В пункті 3 резолютивної частини цього рішення зазначено, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII підлягають застосуванню в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, наявна колізія між нормами Закону 1788-ХІІ з урахуванням Рішення 1-р/2020 з одного боку, та Законом 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах: перший із цих законів визначає такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Велика Палата Верховного суду в рішенні від 21 квітня 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 зазначила, що суперечність положень Законів України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим ля особи, а не Закону 1058-ІV. Під час ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

За ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах через недосягнення пенсійного віку 55 років.

Щодо незарахування до страхового та пільгового стажу позивача за Списком 2 періодів роботи у Приватному акціонерному товаристві «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» у ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля».

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

За п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.

Згідно п.п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Отже, право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків 1 або 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком 1 або 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17.

Суд зазначає, що записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58.

Крім того, записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач виконував роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, занятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу.

Відповідачем не зараховано період роботи з 11.05.1992 року по 18.06.2020 року на підставі довідки про пільговий характер робіт від 21.01.2021 року № 29, яка видана ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», через те, що довідка видана з порушенням вимог додатку 5 Порядку № 637 - не містить підпису головного бухгалтера підприємства.

При цьому, відповідачем не враховано при прийнятті рішення, що згідно довідки, виданої Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» від 31.01.2021 року на ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська» відсутні такі посади як головний бухгалтер та інженер відділу кадрів.

Згідно зазначеної довідки позивач не брала участь у страйках, учбових відпустках, та не використовувала відпустки без збереження заробітної плати.

Крім того, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року та взагалі не надано оцінки зазначеному періоду роботи позивача.

Підставою неврахування довідки про пільговий характер робіт від 09.11.2022 року № 423, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» про період роботи з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року, відповідачем визначено те, що вона не підтверджена виписками з наказів по підприємству про проведення атестації від 18.03.2019 року № 01/648 та переліками робочих місць, виробництв, професій та посад, на яких проведена атестація за умовами праці, для підтвердження прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення, надання пільг та компенсацій за умовами праці.

Судом встановлено вище, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу, відповідно до вимог чинного законодавства.

За висновками Верховного суду в постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідач, користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії № 00 від 18.11.2022 року та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року, до пільгового стажу періоди роботи з 11.05.1992 року по 01.07.2000 року, з 02.07.2000 року по 31.08.2000 року, з 08.12.2000 року по 31.12.2000 року, з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

При таких обставинах по цій справі суд не може перебирати повноваження Пенсійного фонду саме щодо призначення позивачу пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.11.2022 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року, до пільгового стажу за Списком 2 періоди роботи з 11.05.1992 року по 01.07.2000 року, з 02.07.2000 року по 31.08.2000 року, з 08.12.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.11.2019 року по 18.06.2020 року, з 02.02.2021 року по 30.09.2022 року, з урахуванням висновків суду.

В решті вимог рішення суду не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі № 200/582/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 16 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.Д. Компанієць