Справа № 440/8529/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 р.Справа № 440/8529/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник відповідача Солоп І.Ю.

представник позивача Капуста О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства "ПАВІС", Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 10.03.23 по справі № 440/8529/22

за позовом Приватного підприємства "ПАВІС"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "ПАВІС", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 січня 2022 року за №1, №1 та №1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року адміністративний позов Приватного підприємства "ПАВІС" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 січня 2022 року № 1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "ПАВІС" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2019,43 грн (дві тисячі дев`ятнадцять гривень сорок три копійки).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що акт перевірки в частині питання донарахування ПДВ підприємству є неналежним та недопустимим доказом у справі, адже сформований з порушенням вимог чинного Податкового кодексу України, не ґрунтується на доказах, що маються у справі, висновки сформовані не об`єктивно, не в повній мірі, без дослідження первинних документів (актів списання), викладені висновки не відповідають дійсності. Розрахунок податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.01.2022 здійснено протиправно, безпідставно. Адже, як видно із акту перевірки представниками відповідача збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303 241 гривня 25 копійок, з них: за податковим зобов`язанням - 242 593 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями - 60 648 гривень 25 копійок.

Наголосив, що представники відповідача здійснили нарахування «компенсуючих» зобов`язань на загальну суму проведених списань ПП «Павіс» за весь перевіряємий період, без безпосереднього дослідження актів списань, без номенклатурної деталізації, визначення асортименту та найменування списаних товарно-матеріальних цінностей.

Як наслідок проведено донарахування податку на додану вартість шляхом множення загальної суми проведених списань ПП «Павіс» за перевіряємий період на ставку 20% ПДВ, тобто 1 212 963.29 * 20% = 242 592.6.

В результаті, протиправно збільшено зобов`язання ПП «ПАВІС» по ПДВ на загальну суму 242593 грн. та застосовано штрафну санкцію на суму 60648, 25 грн. (242593 * 25% = 60648.25)

Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.01.2022 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних на суму 242 593 гривень в розмірі 11 362 гривень 96 копійок, зазначив, що, враховуючи наявні підстави для визнання ППР № 1 від 20.01.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ППР № 1 від 20.01.2022 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних на суму 242 593 гривень в розмірі 11 362 гривень 96 копійок також є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду про що свідчить прийняте рішення в частині позовних вимог в задоволення яких відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.01.2022 слугували матеріали документальної планової виїзної перевірки ПП «ПАВІС» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.07.2017 по 30.09.2021, про що ГУ ДПС у Полтавській області складено акт перевірки від 28.12.2021 № 11470/16-31-07-01-10/41462762 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що згідно з даними обліку ПП «ПАВІС» у перевіреному періоді відображені господарські операції з ПП «ПРОФРЕМОНТ щодо придбання ремонтно- будівельних робіт на підставі договору № 05/02/20 від 05.02.2020 на суму 2 882 913,71 грн, крім того ПДВ 576 582,69 гривень.

Згідно з наданими для перевірки актами виконаних робіт встановлено, що окрім поточних ремонтів, ПП «ПАВІС» здійснило капітальні ремонти на загальну суму 595 205,74 грн, у т.ч. ПДВ 99 200,96 грн, які зайво віднесено до складу витрат на збут за об`єктами: м. Полтава, бульвар Нестерова, б. 18 (перебуває в користуванні згідно Договору оренди (нежитлового приміщення від 01.04.2021 № 01/04-21); с. Щербані, Полтавська обл., вул. Петровського, б. 29а (перебуває в користуванні згідно Договору оренди (нежитлового приміщення) від 03.08.2020 № 03-08/20); с. Петрівка - Роменська, Полтавська область, вул. Соборна,б. 4 (Договір оренди (частини нежитлового приміщення від 01.11.2019 № 19/29).

Отже, за результатами проведеного аналізу документів (актів), складених підрядником ПП «ПРОФРЕМОНТ», якими оформлені послуги по ремонту торгівельних точок встановлено, що в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на зазначених об`єктах виконувалися роботи, обсяг та вид яких відповідає визначенню капітального ремонту згідно з ДБН А.2.2- 3-2014.

Зміст та вимоги НП(С)БО 7 «Основні засоби», Методичних рекомендацій № 561 дають підстави для висновку про те, що перелік виконаних підрядниками робіт зазначених в актах складених ПП «ПРОФРЕМОНТ» за своєю сутністю, зокрема: ремонт полів: розбирання цементних покриттів підлог, улаштування стяжок самовирівнювальних, демонтаж обшивки стін гіпсокартоном: внутрішнє опорядження стін: улаштування обшивки стін гіпсокартонними плитами (Фальшстіни) по металевому каркасу, ремонт покрівлі: розбирання покриттів покрівлі з рулонних матеріалів; улаштування покрівель із черепиці плоскої стрічкової: заміна умивальників, заміна унітазів: заміна трекових світильників; заміна ламп розжарювання: заміна потолочних плит; заміна світодіодних світильніків; заміна ламп розжарювання відповідає визначенню витрат, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, а відповідно і включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Зазначене відповідає визначенню витрат, що призводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, а відповідно включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. В подальшому, вартість витрат понесених ПП «ПАВІС» у зв`язку з проведенням капітальних ремонтів орендованого майна, підлягав амортизації.

Отже, ПП «ПАВІС» цілеспрямовано при проведенні капітальних ремонтів нежитлових приміщень, віднесло понесені витрати до складу витрат на збут, чим занизило фінансовий результат до оподаткування на суму 496 005 грн.

Перевіркою встановлено порушення ПП «ПАВІС» п.44.1, п. 44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 3 розділу НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 14 НП(С)БО 7 «Основні засоби», в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 89 282 гривень.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення в цій частині без змін.

Позивач подав додаткові пояснення у справі, в яких він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення в цій частині без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство "ПАВІС" є юридичною особою (), зареєстроване 17.07.2017 № 0010033 Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області, зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.09.2017.

Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області відповідно до Наказу № 2758-п від 08.11.2021 з 23.11.2022 по 20.12.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «ПАВІС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2021, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.07.2017 по 30.09.2021.

За наслідками проведеної перевірки 28.12.2021 було складено акт №11470/16-31-07-01-10/41462762 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Павіс», згідно якого було встановлені наступні порушення:

-п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 14.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.3 розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868, п.30, п.31 Методичних рекомендацій № 561, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003, п. 14 НП (С)БО 7 «Основні засоби» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2000 за № 288/4509, в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 89282 грн., у тому числі: за 3 квартал 2020 року в сумі 20882 грн., за 2 квартал 2021 року в сумі 10738 грн., за 3 квартал 2021 року в сумі 57 662 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 242 593 грн. в т.ч. за квітень 2018 в сумі 181 грн., за вересень 2018 в сумі 1524 грн., за грудень 2018 в сумі 2120 грн., за січень 2019 в сумі 4112 грн., за березень 2019 в сумі 1412 грн., за червень 2019 в сумі 2580 грн., за липень в сумі 2011 грн., за серпень 2019 в сумі 4697 грн., за вересень 2019 в сумі 4556 грн., за грудень 2019 в сумі13004 грн., за січень 2020 в сумі 2764 грн., за лютий 2020 в сумі 6492 грн., за березень 2020 в сумі 3853 грн., за травень 2020 в сумі 6852 грн., за липень 2020 в сумі 46115 грн., за серпень 2020 в сумі 1313 грн., за вересень 2020 в сумі 8806 грн., за жовтень 2020 в сумі 15116 грн., за січень 2021 в сумі 584 грн., за лютий 2021 в сумі 19035 грн., за березень 2021 в сумі 6867 грн., за квітень 2021 в сумі 3066 грн., за травень 2021 в сумі 18704 грн., за червень 2021 в сумі 25245 грн., за липень 2021 в сумі 7711 грн., за серпень 2021 в сумі 22192 грн., за вересень 2021 в сумі 11681 грн;

- п.120-1.2 ст.120-1, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України № 2755- УІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 242 593 грн. в т.ч. за квітень 2018 в сумі 181 грн., за червень 2018 в сумі 1323 грн., за липень 2018 в сумі 129 грн., за серпень 2018 в сумі 47 грн., за вересень 2018 в сумі 25 грн., за листопад 2018 в сумі 3942 грн., за грудень 2018 в сумі 138 грн., за січень 2019 в сумі 2152 грн., за березень 2019 в сумі 1412 грн., за червень 2019 в сумі 2580 грн., за липень 2019 в сумі 2011 грн., за серпень 2019 в сумі 1844 грн., за вересень 209 в сумі 4556 грн., за жовтень 2019 в сумі 11151 грн., за листопад 2019 в сумі 1844 грy., за грудень 2019 в сумі 9 гри., за січень 2020 в сумі 2764 грн., за лютий 2020 в сумі 6492 грн., за березень 2020 в сумі 3853 грн., за травень 2020 в сумі 6852 грн., за червень 2020 в сумі 33518 грн., за липень 2020 в сумі 12597 грн., за серпень 2020 в сумі 1313 грн., за вересень 2020 в сумі 8806 грн., жовтень 2020 в сумі 15116 грн., за січень 2021 в сумі 584 грн., за лютий 2021 в сумі 19035 грн., за березень 2021 в сумі 6867 грн., за квітень 2021 в сумі 3066 грн., за травень 2021 в сумі 18704 грн., за червень 2021 в сумі 25245 грн., за липень 2021 в сумі 7711 грн., за серпень 2021 в сумі 22192 грн., за вересень 2021 в сумі 11681 грн;

- абз. «г» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI із змінами та доповненнями та п.3.1. розділу III (до 31.12.2021) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 р. за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за №111/26556, із змінами та доповненнями за 4 квартал 2018, 1-2 квартал 2019.

20.01.2022 Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області на підставі вказаного акту винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 89 282 гривень;

- № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303 241 гривня 25 копійок, з них: за податковим зобов`язанням - 242 593 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями - 60 648 гривень 25 копійок;

- № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних на суму 242 593 гривень в розмірі 11 362 гривень 96 копійок;

- №1 згідно якого застосовано штрафні санкції в сумі 1020 грн за платежем на доходи фізичних осіб.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями №1, №1 та №1 від 20 січня 2022 року Приватним підприємством «Павіс» 16.02.2022 було подано скаргу до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято Рішення від 03.08.2022 № 8517/6/99-00-06-01-01-06, яким оскаржувані податкові повідомлення рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

Не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень контролюючого органу №1, №1 та №1 від 20 січня 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 січня 2022 року № 1, виходив з того, що позивачем всі вищевказані ремонтно-будівельні роботи на об`єктах (магазинах) проведені в рамках поточних ремонтів, а не капітального ремонту, як про це зазначено в акті перевірки, а відповідно витрати були вірно відображені та обліковані у бухгалтерському обліку підприємства та звітності, тому відсутній факт заниження податку на прибуток на суму 89282 грн, в зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 січня 2022 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 та №1 від 20.01.2022 є правомірними, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 89282 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно даних обліку ПП «Павіс» у періоді, що підлягає перевірці, встановлено господарські операції з ПП «Профремонт» (п.н. 42963221), щодо придбання ремонтно-будівельних робіт на підставі договору № 05/02/20 від 05.02.2020 року на суму 2 882 913,71 грн. крім того ПДВ 576 582,69 грн.

Перевіркою контролюючого органу актів виконаних робіт встановлено, що окрім поточних ремонтів ПП «Павіс» здійснило і капітальні ремонти на загальну суму 595205,74 грн у т.ч. ПДВ 99200,96 грн, які зайво віднесені до складу витрат на збут за об`єктами:

- м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18;

- с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а;

- с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул. Соборна, буд.4

Як свідчать матеріали справи, між ПП "Павіс" та ПП "Профремонт" був укладений договір на виконання ремонтно-будівельних робіт з поточного ремонту №05/02/20 від 05 лютого 2020 року /т.1 а.с. 49/.

Згідно умов укладеного договору Замовник доручає, а Підрядник виконує власними та залученими силами та засобами всі передбачені Договором Роботи, забезпечує необхідну якість Робіт у відповідності до ДБН, ДСТУ, БНіП та інших нормативних документів, здає їх в обумовлені строки Замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження та дефекти, допущені з його вини, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Роботи.

Згідно вказаного договору ПП "Профремонт" виконувало ремонтні роботи за об`єктами, розташованими за адресами: м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18; с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а; с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул. Соборна, буд.4.

Матеріалами справи підтверджено, що вищезазначені приміщення не належать ПП "Павіс" на праві власності, а перебувають в користуванні на підставі Договорів оренди нежитлових приміщень, що не заперечується сторонами.

Під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що вищезазначені торгівельні точки експлуатуються на підставі договорів оренди, документи, які б підтверджували узгодження проведених ремонтів з орендодавцями та відшкодування орендодавцями понесених ПП "Павіс" витрат, як це передбачено умовами укладених договорів, для перевірки не надано. Також за результатами проведеного аналізу актів форми КБ-2-в та площі переданих нежитлових приміщень встановлено, що ремонтними роботами було охвачено всю площу будівель, також були проведені заміни та відновлення конструкцій та інженерні схеми у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, що відповідає визначенню капітального ремонту згідно ДБН А2.2-3-2014».

Позивач у позовній заяві звертає увагу, що на вказаних об`єктах розташований магазин «Маркетопт», який станом на проведення поточного ремонту працював кожного дня, без вихідних, днів простою, а тому призупинення експлуатації будинків в цілому чи в їх частинах на час проведення ремонтних робіт не було. Дане твердження позивача підтверджується наданими суду звітами про роздрібну торгівлю в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресами: м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18; с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а; с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул.. Соборна, буд.4 /т.1 а.с. 188- 192/.

Відповідно до первинних документів, що свідчать про характер виконаних робіт підрядником ПП «Профремонт», а саме актів надання послуг, актів приймання виконаних будівельних робіт, актів форми КБ-2, проводилися роботи такі як монтаж світильників, заміна сантехніки, улаштування обшивки стін гіпсокартоном, вирівнювання потолка, улаштування стяжок самовирівнювальних, улаштування покриттів з керамічних плит на розчині із сухої клеючої суміші, утеплення фасаду, поліпшене штукатурення поверхонь стін, теплоізоляція покриттів. Таким чином, документами наданими суду не підтверджено, що проведеними ремонтними роботами було охвачено всю площу будівлі чи приміщення магазину, що відбувалося втручання у несучі стіни та огороджувальні системи для заміни чи відновлення конструкцій та інженерних систем / т.1 а.с.56- 186/.

Листом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15 липня 2009 року визначено поняття капітальний та поточний ремонт будівлі.

Відповідно до даного листа капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкту. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій інжненерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

У відповідності до вимог п.14 НП(С)БО 7 "Основні засоби", первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод первісно очікуваних від використання об`єкта.

Розділом 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 року № 561, визначено суть та порядок операцій з обліку ремонту та поліпшення основних засобів.

Відповідно до п. 31 витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

Згідно з п. 32 вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.

Прикладами такого поліпшення є: а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності; б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг); в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом зроблено висновок, що перелік виконаних підрядником робіт, зазначених в актах, складених ПП "Профремонт" за своєю сутністю, зокрема: ремонт полів, демонтаж обшивки стін гіпсокартоном, внутрішнє упорядження стін, заміна сантехніки, світильників, заміна потолочних плит, ремонт покрівлі відповідає визначенню витрат, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, а відповідно і включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Таким чином, відповідач прийшов до висновку, що ПП «Павіс» цілеспрямовано при проведенні капітальних ремонтів нежитлових приміщень, віднесло понесені витрати до складу витрат на збут, чим занизило фінансовий результат до оподаткування на суму 496005 грн, отже вчинило порушення п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.3 розділу НП (С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п.14 НП(С)БО 7 «Основні засоби», в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 89282,00 грн.

На підставі чого контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №1 від 20 січня 2022 року.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з того, що підставою для його винесення стало невизнання контролюючим органом віднесення позивачем робіт, виконаних ПП "Профремонт" до поточного ремонту.

Суд зазначає, що чинним законодавством, а саме, положеннями ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» дано визначення "капітальний ремонт".

Пунктом 3.2 розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначено, що будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Згідно п. 3.7 розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», капітальний ремонт - сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання в несучі та огороджувальні системи при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Міністерство регіонального розвитку та будівництва в листі від 15.07.2009 №9/9-1056 зазначило, що Листом від 30.04.2003 №7/7-401 Держбуд України роз`яснив, що капітальний ремонт будівлі це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Таким чином, капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі, споруди, приміщення в цілому або їх частин.

В позовній заяві позивачем зазначено, що призупинення експлуатації будинку в цілому чи його частини на час проведення ремонтних робіт не було, що підтверджується звітами про роздрібну торгівлю.

Як свідчать акти КБ-2в, ремонтними роботами не було охоплено всю площу будівлі чи приміщення магазину, також не відбувалось втручання у несучі та огороджувальні системи для заміни чи відновлення конструкцій та інженерних систем у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуваннями.

В акті КБ-2в зазначено підсумкова площа чи кількість тих чи інших робіт, які, як зазначає позивач, проводилися в різних частинах магазину.

Позивач зазначив, що заміна ламп проводилась в різних частинах магазину, де відбулось їх перегоряння. Так само з приводу робіт на стінах чи полах магазину. Через постійну велику кількість відвідувачів магазину в процесі його роботи відбуваються ті чи інші пошкодження і як наслідок проводяться поточні ремонтні роботи в різних частинах магазину де це необхідно протягом певного часу. Позивачем зазначено, що ПП "Профремонт" на виконання умов Договору в приміщеннях проводило роботи, спрямовані на своєчасне підтримання експлуатаційних якостей приміщень та попередження передчасному його зносу. Крім того, роботи, які проводились на об`єктах ПП "Павіс" не призводили до збільшення очікуваних майбутніх вигод. Доказів на спростування цього факту відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно спростував посилання податкового органу в акті перевірки на той факт, що документів, які б підтверджували узгодження проведених ремонтів з орендодавцями та відшкодування орендодавцями понесених ПП "Павіс" витрат, як це передбачено умовами укладених договорів, до перевірки не надано, оскільки таке узгодження (надання згоди) з орендодавцями потрібно лише, коли наймач приміщень здійснює поліпшення речі, яка є предметом договору, що передбачено статтею 778 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 29 Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів №561 від 30.09.2003 (далі - Методичні рекомендації), рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат.

Як зазначив позивач, ПП "Павіс" були прийняті рішення про проведення поточних ремонтів з метою підтримання об`єктів в придатному для використання стані, які виконувало підрядником ПП "Профремонт".

Відповідно до п. 21 Методичних рекомендацій затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди, що визнаються ним капітальними інвестиціями за умовами, зазначеними у пунктах 29 - 31 цих Методичних рекомендацій, відображаються орендарем за дебетом рахунку капітальних інвестицій. Такі затрати зараховуються до складу основних засобів як первісна вартість нового об`єкта підгрупи 2.7 класифікації основних засобів, наведеної в пункті 7 цих Методичних рекомендацій.

Так, згідно п. 30 Методичних рекомендацій витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

За правилами пункту 32 Методичних рекомендацій витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.

Відповідно до пункту 15 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" №318 від 31.12.1999 (далі - П(С)БО 16), до складу загальновиробничих витрат включаються, зокрема, витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Формування витрат для визначення фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем всі вищевказані ремонтно-будівельні роботи на об`єктах (магазинах) проведені в рамках поточних ремонтів, а не капітального ремонту, як про це зазначено в акті перевірки, а відповідно витрати були вірно відображені та обліковані у бухгалтерському обліку підприємства та звітності, тому відсутній факт заниження податку на прибуток на суму 89282 грн, в зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 січня 2022 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №1 від 20 січня 2022 року згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303241,52 грн, з них: за податковим зобов`язанням - 242593 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 60648,25 грн, судова колегія зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, при перевірці контролюючим органом актів на списання товарів встановлено ПП "Павіс" відповідно до наказів на проведення інвентаризації, протоколів про результати інвентаризації та згідно актів списання товарів здійснено списання товарів на загальну суму 1212963,29 грн у зв`язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства. Згідно даних обліку ПП "Павіс" означені товари придбано з ПДВ. ПП "Павіс" податок на додану вартість від вартості придбаних товарів включено до складу податкового кредиту.

При цьому, перевіркою встановлено, що при списанні вищезазначених матеріалів, що підтверджує факт не використання в подальшому цих товарів в оподатковуваних операціях, ПП "Павіс" не здійснено нарахування "компенсуючих" зобов`язань з податку на додану вартість.

Таким чином, відповідно до вимог пп "г" п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України підприємство у відповідних звітних періодах повинно скласти податкову накладну та включити до складу податкового зобов`язання податок на додану вартість в загальній сумі 242593,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом зроблено висновок щодо порушення підприємством п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, ПП "Павіс" занижено базу оподаткування, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 242593,00 грн. За результатами перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.01.2022, яким платнику донараховано податок на додану вартість в сумі 242593 грн та штрафна санкція - 60648,25 грн.

Як з`ясовано судом у судовому засіданні, позивач не заперечує факт списання ПП «Павіс» товарів на загальну суму 1212963,29 грн у зв`язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, а також у зв`язку з виявленими нестачами. Не заперечує того, що в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводками: Кт «Товар» Дт «Інші витрати операційної діяльності» - 12129673,29 грн, зазначені товари було придбано з ПДВ, сума податку на додану вартість відображена у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах. Отже, підприємство повинно складати податкову накладну та включати до складу податкового зобов`язання податок на додану вартість.

Разом з цим позивач вважає, що контролюючий орган здійснив нарахування «компенсуючих» зобов`язань на суму проведених списань ПП «Павіс» за весь перевіряємий період, шляхом донарахування податку на додану вартість помноживши загальну суму проведених списань ПП «Павіс» на ставку 20% ПДВ, тобто 1212963,29 *20% = 242592,60 грн, при цьому контролюючий орган не врахував, що в актах списання серед інших товарів були товари, які підлягають оподаткування за ставкою 0% та 7%. Таким чином вважає, що проведення податковим органом донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосування на цю суму 25% штрафних санкцій є незаконним та протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню №1 від 20.01.2022, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.193.1 ст. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем`єр, культурно-мистецьких заходів;

постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об`єктів відвідувачами;

постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху;

постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010);

реалізації квитків на спортивні заходи всеукраїнського та міжнародного рівнів;

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Підпунктом 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) та дитячих книжкових видань, вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.

Пунктом 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Відповідно до п.198.5. ст. 198 податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідач здійснив нарахування "компенсуючих" зобов`язань на загальну суму проведених списань ПП "Павіс" за весь перевіряємий період без безпосереднього дослідження актів списань, без номенклатурної деталізації, визначення асортименту та найменування списаних товарно-матеріальних цінностей. Як наслідок, проведено донарахування податку на додану вартість шляхом множення загальної суми проведених списань ПП "Павіс" за перевіряємий період на ставку 20% ПДВ.

З метою з`ясувати, питання щодо процентної ставки товарів, які підлягали оподаткуванню за ставкою 0% та 7% у судовому засіданні 09 лютого 2023 року було запропоновано позивачу надати інформацію про товари, які оподатковувалися за такими ставками ПДВ, та які були списані ПП «Павіс», у зв`язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства.

21 лютого 2023 року представником позивача надано додаткові пояснення /т.4 а.с.171 - 175/, відповідно яких вказано перелік товарів, які не підлягали оподаткуванню (зошити, маски) та які були придбані ПП «Павіс» за ставкою 7% (презервативи, тести для визначення вагітності).

Досліджуючи акти списання вищевказаних товарів та враховуючи прояснення позивача, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги доводи відповідача про те, що інформація щодо цих товарів не містить статус виробника, постачальників цих товарів, а також період придбання цих товарів, а тому неможливо визначити чи звільнена ця позиція від оподаткування чи ні.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року (у редакції чинній на момент здійснення перевірки) визначено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Беручи до уваги викладене, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом під час проведення перевірки дійсно виявлено порушення ПП «Павіс» п.185.1. ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189, п.198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме виявлено факт списання товаро-матеріальних цінностей у зв`язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, а також у зв`язку з виявленими нестачами, при цьому ПП «Павіс» не здійснив нарахування «компенсуючих» зобов`язань з податку на додану вартість.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 є правомірним, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність податкових накладних на суму 242593 грн (компенсуючого зобов`язання з ПДВ) в розмірі 11362,96 грн також є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Таким чином позов ПП «Павіс належить задовольнити частково.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року по справі № 440/8529/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПАВІС" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 440/8529/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 16.08.2023 року