Справа № 520/15776/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року № 520/15776/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області щодо застосування приписів Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» при перерахунку пенсії згідно рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі № 520/2548/2020 та від 02.04.2021 по справі № 520/3122/21;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2019 по 31.10.2020 та з 01.01.2021 по 31.05.2023 в загальній сумі 107 931,67 грн - однією сумою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 520/2548/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі прямої дії ч.3ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2019р. в розмірі 4173грн. та на 01.01.2020р. у розмірі 4723грн. згідно відповідного 80% втрати працездатності з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11674/18.Рішення суду виконано відповідачем частково, нарахована сума боргу у розмірі 47847,06грн. за період з 01.01.2019р. по 31.10.2020р., поточна заборгованість за рішенням суду була виплачена у листопаді 2020р. в сумі 6049,70грн.. Залишок боргу за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 520/2548/2020 складає 41800,36грн..Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021р. по справі №520/3122/21 зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплати пенсії з 01.01.2021р. у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6000,00грн., на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020р. в розмірі 6000,00грн. згідно відповідного 80% втрати працездатності з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11674/18.Залишок боргу за рішенням суду від 02.04.2021р. по справі №520/3122/21 складає 66 131,31грн.

Вказане рішення суду виконано частково проведено перерахунок пенсії але не проведено виплату недоотриманої пенсії з дня набрання рішенням законної сили - згідно Постанови КМУ №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Відповідачем суми заборгованості не заперечуються, однак добровільно суму боргу не виплачує, посилаючись на те, що погашення заборгованості буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень. Не погодившись з діями відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов у якому зазначив, що виплати заборгованості здійснюються відповідно до Постанови КМУ №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволену зв`язку з відсутністю правових підстав.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 520/2548/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі прямої дії ч.3ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2019р. в розмірі 4173грн. та на 01.01.2020р. у розмірі 4723грн. згідно відповідного 80% втрати працездатності з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11674/18.Рішення суду виконано відповідачем частково, нарахована сума боргу у розмірі 47847,06грн. за період з 01.01.2019р. по 31.10.2020р., поточна заборгованість за рішенням суду була виплачена у листопаді 2020р. в сумі 6049,70грн.. Залишок боргу за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 520/2548/2020 складає 41800,36грн..

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021р. по справі №520/3122/21 зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплати пенсії з 01.01.2021р. у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6000,00грн., на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020р. в розмірі 6000,00грн. згідно відповідного 80% втрати працездатності з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11674/18.Залишок боргу за рішенням суду від 02.04.2021р. по справі №520/3122/21 складає 66 131,31грн..Вказане рішення суду виконано частково проведено перерахунок пенсії але не проведено виплату недоотриманої пенсії з дня набрання рішенням законної сили - згідно Постанови КМУ №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області надано відповідь від 17.05.2023р. №2000-0222-8/64958, що нараховані суми боргу у розмірі 66131,31 за період 01.01.2021р. по 31.05.2023р., та сума 107 931,67грн. за період з 01.10.2019р. будуть виплачуватися в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету. Відповідач не заперечує суми заборгованості, однак добровільно суму боргу не виплачує, посилаючись на те, що погашення заборгованості буде здійснено в межах відповідних бюджетних призначень. Не погодившись з діями відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Принцип обов`язковості судового рішення знаходить своє втілення і у нормах інших нормативно правових актів.

Так, згідно ч. 1-2 ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість судового рішення у адміністративних справах є однією із засад адміністративного судочинства (п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Як вже зазначалося рішення суду від 02.04.2021р. по справі №520/3122/21 та від 27.04.2020 року у справі № 520/2548/2020 які набрали законної сили, та є обов`язковим до виконання, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок пенсії позивача

Відповідач зазначає, що перерахунок пенсії на виконання судового рішення проводиться з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Застосованими нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Однак суд зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (ч. 7 ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тому, порядок виплати пенсії, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 не може змінювати Конституційний принцип обов`язковості судових рішень, та не може застосовуватися з метою визначення способу та порядку виплати пенсій, що перераховані особам на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Вказаний висновок суду узгоджується із нормами міжнародного права та практикою їх застосування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий суд. Аналіз усталеної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що право доступу до суду, що гарантується статтею 6 Конвенції, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Разом із цим суд зазначає, що питання пов`язане із відстроченням і розстроченням виконання, зміною чи встановленням способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі може бути вирішено не у спосіб прийняття постанови Кабінетом Міністрів України, а лише судом в порядку, встановленому статтею 378 КАС України.

Щодо аргументів відповідача про те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 передбачає єдиний підхід до виплати пенсій особам, з огляду на обмежені ресурси Державного бюджету, то суд їх оцінює критично, оскільки на недопустимість таких причин невиконання Державою своїх зобов`язань неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини, констатуючи порушення Україною своїх зобов`язань взятих Конвенцією.

Суд звертає увагу, що суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідно щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права.

Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем висловлено, зокрема, незгоду з виконанням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020р. по справі №520/2548/2020 та від 02.04.2021р. по справі № 520/3122/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд в постанові від 20.12.2018 № 2а/155/17/2015 вказав, що подання окремого позову про зобов`язання пенсійного органу виконати судове рішення свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, оскільки не відновлює і не може відновити порушені, на думку позивача, права, свободи та інтереси, які вже були захищені судом у іншій справі.

Суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа (постанова Верховного Суду від 19.11.2018 у справі № 804/10624/15).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, а також в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 522/1828/17, від 26.05.2020 у справі № 522/1826/17, від 26.05.2020 у справі №522/5265/17.

Суд зазначає, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, пов`язаних з виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області судових рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020р. по справі №520/2548/2020 та від 02.04.2021р. по справі № 520/3122/21.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 258, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.