Справа № 520/14503/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року № 520/14503/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окрема механізована бригада імені князя Володимира Мономаха () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду адвокатського щапиту від 24.04.2023р. в інтересах позивача, про надання документів, які в ньому зазначені, та не розгляду заяви від 24.04.2023р. в інтересах Грабовського щодо здійснення перерахунку останньому матеріального забезпечення в період з серпня 2022року по лютий 2023року під час участі в бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення активних бойових дій у період здійснення зазначених заходів,та зобов`язати відповідача розглянути адвокатський запит та заяву, надати копії відповідних документів і здійснити перерахунок грошового забезпечення та додаткових винагород за період з серпня 2022року по лютий 2023року під час участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони , відсічи і стримування збройної агресії, у тому числі перебування його на стаціонарному лікуванні в зв`язку з пораненням та у відпустці після тяжкої хвороби на підставі висновку ВЛК згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р.«Питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії военного стану» та зобов`язати здійснити відповідні виплати.

На обґрунтування позову позивач посилається на те, що з моменту набуття чинності постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168«Питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії военного стану», відповідач не виплачує повну додаткову винагороду позивачу, як військовослужбовцю який приймає участь у бойових діях та був поранений у зв`язку з чим проходив лікування.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить в задоволені позову відмовити та зазначив, що Міністерством оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким визначено та/або роз`яснено підстави встановлення виплати додаткової винагороди, зокрема, в розмірі 100000 грн та документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення, визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Крім цього позивач самовільно залишав військову частину, а саме не повернувся після лікування.Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.01.2023р.№24 ОСОБА_1 знятий з грошового забезпечення з 24.01.2023року в зв`язку з самовільним залишенням частинри, а саме не повернення з лікувального закладу.Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_2 від 20.02.2023р. ОСОБА_1 зараховано на грошове забезпечення з 20.02.2023р. в зв`язку з поверненням до частини після самовільного залишення частини.Виплата належних видів грошового забезпечення фінансово-економічною службою здійснювалося відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам».

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно наказу від 23.08.2022р. №237(по стройовій частині) солдат ОСОБА_1 ,призваний за мобілізацією, який прибув з військової частини НОМЕР_4 , з 23 серпня 2022року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу від 01.09.2022р.№246(по стройовій частині) солдат ОСОБА_1 вибув до лікувального закладу у звізку з пораненням, контузією, травмування отримане під час бойових дій.

Відповідно до наказів від 02.10.2022р. №280 та від 06.10.2022р. (по стройовий частині) солдат ОСОБА_1 самовільно залишав військову частину.

Відповідно до наказу від 02.11.2022р. №311 (по стройовий частині) солдат ОСОБА_1 вибув до лікувального закладу у зв`язку з пораненням,контузією, травмування отримане під час бойових дій.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.01.2023р.№24 ОСОБА_1 знятий з грошового забезпечення з 24.01.2023року в зв`язку з самовільним залишенням частинри, а саме не повернення з лікувального закладу.

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_2 від 20.02.2023р. ОСОБА_1 зараховано на грошове забезпечення з 20.02.2023р. в зв`язку з поверненням до частини після самовільного залишення частини.

Позивач на теперішній час зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Щодо вимог позивача про нарахування і виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я суд зазначає наступне.

Довідкою про обставини травми від 02.01.2023р. №501, підтверджено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 01 вересня 2022р. отримав поранення, а саме мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення ІІ пальця правої кисті та ІІ пальця лівої кисті, під час бойових дій поблизу населеного пункту Зайцеве Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії збоку Збройних Сил Російської Федерації внаслідок ворожого мінометного обстрілу.

Довідкою про обставини травми від 27.03.2023р. №2791, підтверджено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 02 листопада 2022р. отримав поранення, а саме мінно-вибухову травму, відкритий вогнепальний перелом проксимальної фаланги і пальця лівої кисті внаслідок вогнепального осколкового наскрізного поранення з тимчасовим порушенням функції лівої кисті. Неповна т равматична ампутація1 пальця лівої кисті під час бойових дій поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії збоку Збройних Сил Російської Федерації внаслідок ворожого мінометного обстрілу.

Копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого №14352 підтверджено, що ОСОБА_1 поставлений діагноз вогнепальне осколкове наскрізне поранення, неповна травматична ампутація 1 пальця лівої кисті, відкритий вогнепальний перелом ПФ і пальця з дефектом кісткової тканини та зміщенням уламків та пошкодження сухожилка Субкомпенсійний кровообіг та іннервація. Проходив лікування у стаціонарі з 03.11.2022року по 04.11.2022р. у медичному закладі м.Дніпро.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №69852 Комунального некомерційного підприємства « 1 територіальне медичне обєднання м.Львів» підтверджено що ОСОБА_1 05.11.2022р. по 11.11.2022р. знаходився у мед закладі на лікування з діагнозом травматична ампутація великого пальця кисті,множинні поверхневі травми зап`ястя і кисті, перелом проксимальної фаланги.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5068 закладу охорони здоров`я підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.11.2022р. по 22.11.2022р. проходив лікування внаслідок вогнепального осколкового поранення з тимчасовим порушенням функції лівої кисті.

Довідкою військово-лікарської комісії від 21.12.2022року №3488, підтверджено, що поранення солдата ОСОБА_1 ,1984року народження, військової частини НОМЕР_2 , пов`язане з проходженням військової служби .

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6908 зазначено, що 26.01.2023р. по 02.02.2023р. ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування з діагнозом перелом проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті, травма м`яза-розгінача великого пальця та його сухожилка у ділянці зап`ястка та кисті.

Відповідно до наявної в матеріалах справи випискі із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9275 Комунального некомерційного підприємства « 1 територіальне медичне обєднання м.Львів» підтверджено що ОСОБА_1 з 02.02.2023р. по 16.02.2023р. проходив стаціонарне лікування з діагнозом перелом проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті, травма м`яза-розгінача великого пальця та його сухожилка у ділянці зап`ястка та кисті.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від16.02.2023р. №135 підтверджено, що поранення солдата ОСОБА_1 ,1984року народження, військової частини НОМЕР_2 , пов`язане з проходженням військової служби .

Також судом досліджено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1461/466 КНП «МКЛ №31»ХМР відділення хірургії кисті підтверджено що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 29.03.2023р. по 04.04.2023р. з діагнозом консолідований перелом проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті фіксований пластиною.

Однак, відповідач вважає, що відсутні підстави для отримання одноразової додаткової винагороди у зв`язку із пораненням та проходженням стаціонарного лікування.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною дев`ять статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (даліЗакон № 2232-XII) військовослужбовціце особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (стаття 5 Закону № 2232-XII).

У статті 1-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (даліЗакон № 2011-XІІ) визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» і від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до зазначеної Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, якіу зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини,перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`яу зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини(включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісіївключаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах у зв`язку з отриманими пораненями. Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаних документів є поранення при захисті Батьківщини від ворожого боєприпасу та її наслідки, місце служби військова частина НОМЕР_2 .

Тому слід визнати, що за весь час перебування позивача на лікуванні відповідачем має бути виплачена збільшена до 100 000 грн. додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.

Щодо посилань відповідача на окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 року, то суд зазначає, що станом на момент виникнення спірних правовідносин у цій частині, жодна норма чинного законодавства не передбачала права Міністра оборони України обмежувати виплати додаткової винагороди, яка була встановлена підзаконним нормативно-правовим актом. Окреме доручення не є актом Міноборони у розумінні вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а отже на підставі вказаного доручення позивача не може бути позбавлено додаткової грошової винагороди.

Суд вважає, що відповідачем безпідставно не включено позивача до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що за весь час перебування позивача на лікуванні мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, належним, ефективним є:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

В частині позовних вимог щодо стягннення з відповідача на користь позивача щомісячної додаткової винагороди за період часу серпень 2022 року - лютий 2023 року включно у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях у складі діючих угруповань військ Сил оборони держави суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

На виконання указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64 та "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Умови виплати додаткової винагороди встановлено рішеннями Міністра оборони України, зокрема, від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, яке відповідно до п. 12 застосовується з 24.02.2022, визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу) до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень або до 30000 грн., визначеним переліком документів має бути підтверджена його безпосередня участь у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів.

У даній справі таких підтверджень до суду не надано.

Відповідно до п. 4 рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 керівники органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командири військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа мають повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку 1 до цього доручення.

Будь - яких повідомлень, довідок, рапортів про безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі збройної агресії) ОСОБА_1 за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року (включно) до суду не надано. Відомостів про реєстрацію в діловодстві військової частини НОМЕР_2 таких документів відсутні.

Суд, у межах вказаного спору, зазначає, що саме до повноважень керівництва військової частини віднесено визначення підстав, облік часу та розрахунок додаткової винагороди у збільшеному розмірі, в межах, що не перевищують 100000 грн.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану здійснюється військовослужбовцям, на підставі бойових наказів (бойових розпоряджень) виданих командирами військових частин (установ, навчальних закладів), до яких для виконання завдань був відряджений військовослужбовець, однак відповідно до матеріалів справи встановлено, що за спірний період бойовий наказ (розпорядження) щодо позивача не приймався, матеріалами справи інше не підтверджується.

Враховуючи встановлені в справі обставини, зокрема, відсутність документального підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів встановленого Постановою №168 рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 суд висновує щодо відсутності права позивача у спірний період на виплату додаткової винагороди.

З урахуванням вищевикладеного суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача щомісячної додаткової винагороди за період часу серпень 2022 року - лютий 2023 року включно у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 підчас розгляду адвокатського запиту та зобов`язати відповідача розглянути адвокатський запит та заяву суд вважає, що вказані вимоги не відповідають фактичним обставинам, оскільки за результатами розгляду запиту військовою частиною НОМЕР_2 надано обґрунтовану відповідь з дорученням кеопій документів.Тому суд відмовляє у задоволені зазначених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людинипередбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справіСерявін та інші проти Українивід 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн (сто тисяч гривень) пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн (сто тисяч гривень) пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.