Справа № 354/140/21
Суддя: Остап'юк М. В.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 354/140/21
Провадження по справі № 2-а/354/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Остап`юк М.В., при секретарях судового засідання Андрійків А.Я., Дрозді Я.І., Купчак І.Р., Бабаєвій Є.М., з участю представника позивача адвоката Гуменяка В.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з контролю за використанням та охороною земель, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління з контролю за використанням та охороною земель, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 грудня 2020 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області винесено постанову № 634/0/92-20-ДК/0371По/08/01-20 по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, а саме, невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. Оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. Вказане рішення він отримав 11.01.2021. Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а викладені в Постанові факти не відповідають дійсності, та не є такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права. Так, складання адмінпротоколу 14.12.2020 відбулося у його відсутності, що свідчить про порушення вимог статті 268 КУпАП. Крім того, уповноваженою особою всупереч статті 278 КУпАП не повідомлено його про час та місце розгляду справи, відтак, розгляд справи проведено у його відсутності. Вказує, що законодавством у сфері державного контролю за використанням та охороною земель не передбачено обов`язку органів місцевого самоврядування надати документи та інші матеріали на вимогу органу у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Єдиним нормативно-правовим актом, який передбачає обов`язок для органів місцевого самоврядування виконувати клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства є Порядок підготовки та винесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань з питань дотримання вимог земельного законодавства, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.03.2018 № 124. Однак, відповідач у встановленому порядку клопотання не вносив. Просить Суд визнати незаконною та скасувати спірну постанову, а також стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Гуменюк Б.С. просив задовольнити позовні вимоги, з викладених в позові підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Як зазначив відповідач, під час проведення позапланової перевірки так і під час винесення оскаржуваної постанови посадові особи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області діяли на підставі у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Також відповідач у відзиві та у судовому засіданні вказує на те, належним відповідачем у цій справі є Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Заслухавши сторін, дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Виходячи з положень частини першої статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з вимогами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Судом встановлено, що 29.12.2020 старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Семчуком Русланом Миколайовичем було винесено постанову № 634/0/92-20-ДК/0372По/08/01/-20, на підставі якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Так, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 14.12.2020 не виконав протягом встановленого терміну клопотання Управління з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель щодо надання документів, матеріалів та інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель від 08.12.2020 № 634/0/92-ДК/0081/05/01-20, що є порушенням пункту «в» статті 6 та статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та має бути скасована судом.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі Закон) основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Згідно зі статтею 5 Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 6 Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема: одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань.

Таким чином, Законом надано право центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань.

Однак, Закон наголошує, що це може бути лише в установленому порядку, та здійснює посилання на цей Порядок (пункт «в» статті 6 Закону), а саме на Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства «Про затвердження уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів» від 06.11.2018 № 538 (далі Наказ № 538).

Системний аналіз Наказу № 538 свідчить, що перевірка має поводитися шляхом надіслання повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, у якому вказуються реквізити наказу органу державного нагляду (контролю) на підставі якого здійснюється така перевірка.

При появі на об`єкт пред`являється посвідчення на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Відтак, за результатами проведення перевірки (контролю) складається Акт про відмову у проведенні планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, у разі якщо суб`єкт господарювання відмовив, чи не допустив до проведення перевірки уповноважених осіб, або складається Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, якщо перевірка була проведена.

У випадку виявлення порушень, уповноваженим органом формується Припис про усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, у якому приписуються заходи, які потрібно вжити для припинення порушення нормативно-правових актів у сфері використання та охорони земель, строк виконання кожного із заходів. Вказується термін до якого часу має бути виконаний вказаний припис та відмітки про вручення (надсилання) припису особисто чи поштою.

Отже, аналіз порядку в межах якого уповноважений орган мав право отримувати від органів місцевого самоврядування документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань дає підстави стверджувати, що законодавством на орган місцевого самоврядування, на підставі пункту «в» статті 6 Закону покладався обов`язок надати уповноваженому органу затребувану інформацію для проведення перевірки/здійснення контролю чи іншого заходу.

Разом з тим, виконанню зазначеного обов`язку мали передувати сукупність наступних умов з боку контролюючого органу: прийняття відповідного наказу про проведення перевірки/контролю чи іншого заходу; надіслання органу місцевого самоврядування повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю); пред`явлення посвідчення на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю).

Оскільки Закон не визначає, коли саме контролюючий орган може звернутися із вимогою до органу місцевого самоврядування про надання необхідної документації для проведення перевірки/контролю, то логічний аналіз порядку проведення перевірки, свідчить, що це може бути або після прийняття наказу про проведення певної перевірки, або одночасно з надісланням повідомлення про проведення перевірки чи після надіслання такого повідомлення, або при появі на об`єкт після пред`явлення посвідчення на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю).

Однак при цьому, контролюючий орган має вжити всіх заходів, щоб суб`єкт відносно якого здійснюється відповідний контроль/перевірка був обізнаний про вказаний захід та що такий захід проводиться у межах порядку, визначеного законодавством.

Позивач оспорює дійсність клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель від 08.12.2020 № 633/0/92-20-ДК/0080/КН/05/01/-20, яке надіслано Відповідачем, оскільки внесення контролюючим органом саме такого роду клопотань законодавством не передбачено.

Щодо вказаного твердження Позивача, Суд не погоджується, виходячи з такого.

Пунктом «в» частини першої статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон) надано право контролюючому органу одержувати в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань.

При цьому Закон не визначає форми отримання такої інформації, відтак, саме контролюючий орган на власний розсуд визначає у якій формі звертатися: у виді заяви, запиту, клопотання, вимоги, тощо.

Однак ключовим у такій ситуації є отримання такої інформації з дотриманням порядку, визначеного законодавством, на що наголошує пункт «в» частини першої статті 6 Закону та про який говорилося вище.

Суд, вважає, що у випадку, коли суб`єкт перевірки ставить під сумнів законність вимоги контролюючого органу про надання необхідних документів, такий орган має довести підставність та правомірність отримання відповідної інформації у межах встановленої законодавством процедури для проведення перевірки.

Так, вбачається, що Поляницька сільська рада листом від 14.12.2020 № 710/02-20 відмовила уповноваженій особі Р. Семчуку у наданні документів та інформації для проведення перевірки з вказівкою на те, що внесення з боку контролюючого органу клопотань про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель не передбачено законодавством.

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач надіслав /надав органу місцевого самоврядування необхідні документи, які свідчили про те, що вимога про отримання необхідних документів здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а саме, здійснюється в межах перевірки/контролю чи іншого заходу за використанням та охороною земель.

У матеріалах справи міститься Наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 07.12.2020 № 634ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» у відповідності до якого здійснювався державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності шляхом проведення перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства Поляницькою сільською радою Поляницької ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 44).

Окрім цього Наказу, інших документів, таких як повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю), надісланих Поляницькій сільській раді; посвідчення на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю); Акту про відмову у проведенні планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання до матеріалів справи з боку Відповідача не долучено та у судовому засіданні не надано.

Однак, Наказ є лише підставою для проведення перевідки/контролю і не доводить те, що клопотання про отримання інформації для проведення перевірки відбувалося з дотриманням порядку, визначеного законодавством.

На відміну від Позивача, який зайняв активну позицію, Відповідач, на якого законодавством покладено обов`язок доводити правомірність своїх дій, у даному випадку, - дотримання ним визначеного законодавством порядку на одержання від Поляницької сільської ради документів, матеріалів та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань не довів, а також не долучив до справи жодних інших доказів, які б спростували позицію Позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 5 КАС України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення норм КУпАП відповідними доказами.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як зазначено в пункті 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд вважає, що наявними матеріалами справи не доведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Щодо твердження Відповідача, що належним відповідачем у справі є Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, то суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач визначив двох відповідачів: 1) Управління з контролю за використанням та охороною земель та 2) Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Відтак, відсутні підстави вважати, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 2, 5, 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 5, 77, 78, 91 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління з контролю за використанням та охороною земель, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Семчука Руслана Михайловича № 634/0/92-20-ДК/0372По/08/01/-20 від 29.12.2020 по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, місцезнаходження юридичної особи: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова 34, Івано-Франківської області, .

Відповідач: Управління з контролю за використанням та охороною земель, місцезнаходження структурного підрозділу: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова 34, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 18.08.2023.

Суддя: М. В. Остап`юк