Справа № 592/7627/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 р.Справа № 592/7627/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Катрич О.М., м. Суми, по справі № 592/7627/22

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового Андрія Івановича треті особи Головне управління Національної поліції України в Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми із позовом до інспектора взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового Андрія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6012469 від 12.10.2022 про притягнення позивача до відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.12.2022 у справі №592/7627/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового Андрія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на необґрунтованість висновків суду, які не базуються на належних та допустимих доказах, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.12.2022 у справі №592/7627/22 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги. Разом з тим, підстави та мотиви прийнятого судом першої інстанції рішення підлягають зміні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 12.10.2022 інспектором взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштовим А.І. прийнято постанову серії ЕАР № 6012469, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень (а.с. 4-7).

Згідно вказаної постанови, близько 10 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI SANTAFE, державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід по вул. Харківська 12 м. Суми на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено обставин недотриманням вимог КУпАП працівником поліції в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також невиконання норм Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів, які б могли вплинути на невинуватість особи.

Натомість, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави та мотиви прийнятого судом першої інстанції рішення підлягають зміні, з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За приписами пункту 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною другою статті 122 КУпАП, працівники відповідних органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а не як самостійний суб`єкт владних повноважень.

Отже, відповідні працівники не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

За вказаними висновками Верховного Суду у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що переглядається, позивачем та судом першої інстанції відповідачем визначено інспектора взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового Андрія Івановича, який не є самостійною юридичною особою та є лише посадовою особою органу патрульної поліції.

Так, у відповідності до листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 16.06.2023 №1350/26/04-2023 (а.с. 99-104) інспектор взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштовий Андрій Іванович проходить службу саме в Управлінні патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, а не в ГУНП в Сумській області, тоді як Управління патрульної поліції в Сумській області не входить до складу Головного управління Національної поліції в Сумській області, а є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Також у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 131-136) відповідачем зазначено, що належною особою з якої належить стягнути судові витрати є саме Департамент патрульної поліції, адже згідно Положення, затвердженого наказом Національної поліції України №73 від 06.11.2015, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Відповідно до «Переліку територіальних органів Національної поліції, що утворюються», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено як юридичну особу публічного права - Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що оскаржувану позивачем постанову винесено співробітником Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тобто територіального (відокремленого) підрозділу Департаменту патрульної поліції, що не є юридичною особою і не відповідає визначенню «територіальний орган поліції» у розумінні частини першої статті 15 Закону України "Про Національну поліцію".

За таких обставин, враховуючи приведені вище норми законодавства, інспектор взводу №1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштовий Андрій Іванович не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Отже, належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі має бути Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте останній не був визначений позивачем, як відповідач у розгляді цієї адміністративної справи та судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом також не проведено.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частини четверта статті 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами частини сьомої статті 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права, зокрема, була висловлена Верховним Судом у постановах від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18 та 19.04.2022 у справі №400/3989/19.

Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2022, не встановив належності відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Однак, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в межах наданих йому КАС України процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Також в силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.

В той же час, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини сьомої статті 48 КАС України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити мотиви та підстави прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та відмовити в задоволенні позову з підстав заявлення вимог до неналежного відповідача.

Колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного, викладеною у постанові від 28 листопада 2019 року у справі №826/12172/18.

Підстави для здійснення нового розподілу судових витрат, з огляду на положення статтю 139 КАС України, у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2022 по справі № 592/7627/22 змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва