Справа № 380/17354/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17354/22 пров. № А/857/3538/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.

суддів Гуляка В.В.

Ільчишин Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року (ухвалене у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Качур Р. П.) в адміністративній справі № 380/17354/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), у якому просив:

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області виплатити йому невиплачену частину пенсії у 2018 та 2019 роках з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, перерахованої із 01.01.2018.

Позов обґрунтовував тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, скасовано положення постанови № 103 щодо виплати різниці між розміром перерахованої та розміром отримуваної до цього перерахунку пенсії, відтак зазначав, що виплата йому пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2019 з урахуванням 50 % суми підвищення такої у 2018 році та 75 % у 2019 році є протиправною.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 31.12.2019 включно з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області шляхом подання апеляційної скарги, в якій зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що ГУ ПФУ у Львівській області при проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивачу не мало правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ) в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови порядку виплати пенсії, зокрема, як передбачено постановою КМ України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії. Оскільки на момент проведення перерахунку пенсії (з 01.01.2018) положення Постанови № 103 були чинними, ГУ ПФУ у Львівській області правомірно здійснило перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Наголошує на тому, що місцевий суд безпідставно не врахував постанову Великої Палати ВС від 11.03.2020 у зразковій справі № 160/3586/19. Відтак, безпідставним є зобов`язання суду здійснити позивачу виплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному розмірі без урахування розстрочки, передбаченої Постановою № 103, адже з 01.01.2018 по 05.03.2019 пункти 1, 2 Постанови № 103 були чинними.

Надалі Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі - Постанова № 804), яка містила аналогічні обмеження щодо виплати підвищеного розміру пенсії відповідній категорії громадян у 2019 році.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсію позивачу призначено з 30.11.2013 та обчислено у розмірі 71 % від відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Підвищення пенсії після перерахунку виплачувалося: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % від підвищення; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення; з 01.01.2020 щомісячно 100 % від підвищення, що підтверджується копією перерахунку.

Позивач, не погодившись із діями ГУ ПФУ у Львівській області щодо невиплати йому підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у розмірі 100 %, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що виплачуючи з 01.01.2018 перераховану пенсію у зменшеному розмірі, відповідач діяв протиправно. Вказане обґрунтував тим, що ВС постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановлено, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, а тому суд у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинен застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до норм частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постанова № 704 набрала чинності з 01 березня 2018 року.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та яким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З 01.01.2018 ГУ ПФУ у Львівській області провело перерахунок пенсії позивачу відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», проте з 01.01.2018 виплата позивачу здійснювалась в розмірі 50 % суми підвищення цієї пенсії, а з 01.01.2019 - в розмірі 75 %.

Така виплата здійснювалася відповідно до пункту 2 постанови № 103, який визнано протиправним та нечинним рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишене без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та Верховного Суду від 12.11.2019.

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи наведене, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

При цьому, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду в рішенні від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року, які полягають у тому, що у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року в справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті в розмірі 100 % суми підвищення пенсії.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 березня 2020 року в справі № 160/3586/19 погодилася з висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення в цій зразковій справі дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

При цьому варто зауважити, що в постанові від 17.03.2021 у справі № 560/3762/18 Верховний Суд у складі суддів палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що скасування з 05 березня 2019 року в судовому порядку пункту 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин - 01 січня 2018 року відповідні норми Постанови № 103 були чинними, а тому підлягали застосуванню відповідачем.

Відтак, з урахуванням викладених норм матеріального права, з урахуванням висновків, сформованих у наведених постановах Великої Палати Верховного Суду та в численних постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (від 09 червня 2021 р. у справі № 520/6768/19, від 22 липня 2021 р. у справі № 620/1239/19, від 11 серпня 2020 р. у справі № 520/2991/19, від 19 серпня 2021 р. у справі № 520/2100/19, від 21 жовтня 2021 р. у справі № 640/4346/20, від 03 листопада 2021 р. у справі № 520/2725/19, від 14 грудня 2021 р. у справі № 520/3357/19, від 31 травня 2022 р. у справі № 380/2839/20, від 15 червня 2022 р. у справі № 0240/3755/18-а та інших), на переконання колегії суддів, визнання протиправними та нечинними з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті за період з 01.01.2018 по 04.03.2019, оскільки у цей період відповідні норми Постанови № 103 були чинними, а тому підлягали застосуванню.

Надалі Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі - Постанова № 804), яка набрала чинності 04.09.2019 і містила аналогічні обмеження щодо виплати підвищеного розміру пенсії відповідній категорії громадян у 2019 році.

Так, Постановою № 804 установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визнано протиправною та нечинною повністю.

Щодо наведеного суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, тому не мав підстав не враховувати приписи, зокрема, постанов Кабінету Міністрів України за №№ 103, 804.

У зв`язку з цим дії пенсійного органу щодо виплати зменшеного розміру пенсії позивача, визначеного станом на 01 березня 2018 року, були протиправними тільки з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).

Щодо покликання суду першої інстанції на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19, які полягають у тому, що оскільки пункт 1, 2 Постанови № 103 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, то суд у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинен застосовувати Закон № 2262-ХІІ, хоч ці норми не були скасовані на час спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що такі висновки є кардинально протилежними тим, що сформовані Великою Палатою Верховного Суду у справі № 160/8324/19, у зразковій справі № 160/3586/19 та в численних постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, наведених вище, і Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/2098/19 не відступила від таких висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

Отже, враховуючи наведену усталену та послідовну практику Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, з огляду на відсутність рішень ВС, в яких останній підступив би від наведеної правової позиції, колегія суддів дійшла висновку, що дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними. Водночас, підстави для задоволення позову в частині вимог, що стосуються періоду з 01.01.2018 по 04.03.2019 та з 04.09.2019 по 31.12.2019 відсутні.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 380/17354/22 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року, виходячи зі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин