Справа № 520/15287/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 р. № 520/15287/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №18 від 02.05.2023 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в перерахунку пенсії/перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VІІІ, починаючи з 01 травня 2023 року, зарахувавши до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період з 11 листопада 1982 року по 06 квітня 2006 року, що становить 23 роки 05 місяців 25 днів, а також з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Нововодолазькою селищною радою 25.04.2023 №07.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», але відповідачем за результатами розгляду заяви винесено рішення про відмову у задоволенні поданої заяви, оскільки на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №VIII від 10.12.2015, тобто на 01.05.2016, ОСОБА_1 не займала посаду державної служби та не мала стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзиви на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач з 12 січня 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-1V від 09.07.2003.

01 травня 2023 року позивач звернулась до відділу обслуговування громадян № 18 сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, до заяви про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII долучено довідку №07 від 25.04.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, де зазначені: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, по формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, видану Нововодолазькою селищною радою.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи позивача для вирішення питання зміни пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Рішенням №18 від 02.05.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В обґрунтування відмови в рішенні відділу перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІI від 16.12.1993. Пунктом 10 і 12 вищезазначеного розділу передбачено право державних службовців за певних умов призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ. Державні службовці, які на день набрання чинності Законом України №889-VIII (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 ЗУ № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або які на день набрання чинності ЗУ № 889-VІІІ, мають не менше, як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України №3723-ХII та актами Кабінету Міністрів України не залежно від факту роботи. Розглянувши надані документи встановлено, що на день набрання чинності Законом України №889-VIІІ (01.05.2016). ОСОБА_1 не займала посаду державної служби та не має стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців - 18 років 7 місяців 21 день.

10 травня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про неправомірну відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки стаж державної служби в органах місцевого самоврядування становить понад 20 років з 11.11.1982 по 06.04.2006.

Головне управління ПФ України в Харківській області, відповідач, листом №2000-0308-8/69555 від 25.05.2023 зазначив, що згідно наданих документів до стажу державної служби враховано період з 12.11.1982 по 02.07.2001. Інші періоди не зараховані, оскільки з 03.07.2001 вступив в дію Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ, який поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідно до зазначеного Закону вказаній категорії осіб присвоюються ранги посадових осіб місцевого самоврядування. З огляду на положення Законів №2493, №889-VІІІ, посада сільського голови є виборною посадою органу місцевого самоврядування, а не посадою державної служби, тому враховуючи те, що пунктами 10 і 12 розділу XI Закону №889-VІІІ визначено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу", виключно осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для призначення пенсії за вказаним законом підстав немає.

Позивач не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідачів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №899-VІІІ, який набув чинності 01 травня 2016 року.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII - втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Статтею 25 Закону України №3723-XII установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п`ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посад. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Абзацом 13 пункту 2 Порядку №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25 березня 2016 року до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Необхідно врахувати, що пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено посади сільських голів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що посада сільського голови, відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку №283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає безпідставними доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 03.07.2001 06.04.2006 не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, оскільки вступив в дію Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ, який поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, а посада сільського голови є виборною посадою органу місцевого самоврядування, а не посадою державної служби, тому враховуючи те, що пунктами 10 і 12 розділу XI Закону №889-VІІІ визначено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу", виключно осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Поряд з цим, період роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Ордівської сільської ради та на посаді голови Ордівської сільської ради підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка видана Нововодолазькою селищною радою, від 25.04.2023 №07, а відтак суд вважає, що вказаний період належить до зарахування до стажу державної служби.

Таким чином, стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом України №889-VIII становив більше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» та врахувати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка видана Нововодолазькою селищною радою №07 від 25.04.2023, суд зазначає наступне .

Судовим розглядом справи встановлено, що пенсійним органом при прийнятті оскаржуваного рішення не зараховано до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у період з 03.07.2001 по 06.04.2006.

Суд звертає увагу, що уповноваженим органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Таким чином, у спірних правовідносинах суд не вправі зобов`язати відповідача призначити, нараховувати та виплачувати пенсію, оскільки пенсійним органом у оскаржуваному позивачем рішенні не належним чином вирішено питання щодо врахування періодів роботи позивача до стажу роботи, а тому суд не має права перебирати на себе функції Пенсійного фонду щодо вирішення питання наявності стажу роботи позивача для призначення їй пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу», оскільки вони є дискреційними повноваженнями пенсійних органів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо заяви представника позивача з питань відшкодування сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно акту виконаних робіт від 16.06.2023 №1, позивачем понесені витрати на консультації щодо способів захисту порушеного права, підготовку правового висновку щодо спірних правовідносин, за підготовку і складення позовної заяви з додатками до суду у розмірі 10000 грн. З матеріалів справи встановлено, що 16.06.2023 відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордера №11/2023 Адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївно було прийнято від ОСОБА_1 10000 грн.

Суд зазначає, що згідно з ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховує складність справи та надані адвокатом послуги.

З огляду на те, що, дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, суд доходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача суми у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №18 від 02.05.2023 про відмову ОСОБА_1 , в перерахунку пенсії/перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп. та судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп. та судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов