Справа № 361/1278/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року № 361/1278/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Сніжинського Тараса Євгеновича про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 у ВП 61040765 у справі №361/821/17.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2023 передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

29.03.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи №361/1278/23, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Колесніковій І.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями статті 287 КАС України. Витребувано докази у справі від відповідача, зокрема копії всіх матеріалів виконавчого провадження ВП № 61040765.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправністю спірної постанови про закінчення виконавчого провадження як такої, що винесена державним виконавцем без учинення всіх належних дій щодо виконання судових рішень.

Відповідач, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства. Зауважив, що листом №69/03/09.1-№-2023 від 04.01.2023 Боржником повідомлено державного виконавця про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду та заявлено про закінчення виконавчого провадження. Відтак, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 02.02.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист № 361/821/17, виданий 20 червня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області щодо зобов`язання Голови Київської обласної державної адміністрації розглянути скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану за № Л.29.3168.1 від 16 серпня 2016 року, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

22 січня 2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. відкрито виконавче провадження № 61040765 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/821/17, виданого 20 червня 2018 року, про зобов`язання Голови Київської обласної державної адміністрації розглянути скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану за № Л.29.3168.1 від 16 серпня 2016 року, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян». Боржник: Київська обласна державна адміністрація. Стягувач: ОСОБА_1 .

02 лютого 2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61040765, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погоджуючись із постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження, звернувся до суду із цим даним позовом за захистом свої прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З метою захисту своїх прав та законних інтересів сторони та інші учасники виконавчого провадження (учасниками виконавчого провадження згідно статті 15 цього Закону є державний виконавець, сторони, представники сторін, експерти, спеціалісти, перекладачі) мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 40 цього Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 40 Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнання судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (частина 1 статті 41 Закону).

Як вбачається з фактичних обставин даної адміністративної справи, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області №361/821/17 від 15 лютого 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Голови Київської обласної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану за № Л.29.3168.1 від 16.08.2016;

- зобов`язано Голову Київської обласної державної адміністрації розглянути скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану за № Л.29.3168.1 від 16.08.2016, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

20 червня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист за №361/821/17 про зобов`язання Голову Київської обласної державної адміністрації розглянути скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану за № Л.29.3168.1 від 16 серпня 2016 року, у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян». Боржник: Київська обласна державна адміністрація. Стягувач: ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.01.2023 відкрито провадження №61040765 з примусового виконання виконавчого листа від 20.06.2018 №361/821/17.

Як було зазначено судом вище, 02 лютого 2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61040765, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем встановлено, що до відділу надійшов лист від Київської обласної державної адміністрації за №69/03/09.01-№-2023 від 04.01.2023, в якому повідомлено про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак, що мотивами прийняття державним виконавцем спірної постанови є лист Київської обласної державної адміністрації за №69/03/09.01-№-2023 від 04.01.2023, в якому повідомлено про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, суд зауважує, що достатньою та необхідною правовою підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання листа на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ є саме фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2022 визнано наданий Головою Київської обласної державної адміністрації звіт про виконання рішення суду у справі № 361/821/17 за позовом ОСОБА_1 до Голови Київської обласної державної адміністрації про оскарження (дій) бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відмову відповідача надати відповідь на заяву позивача, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", таким, що не підтверджує виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15лютого 2018року у справі № 361/821/17.

Встановлено Київській обласній державній адміністрації новий строк для подання звіту про виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15лютого 2018року у справі № 361/821/17 - у місячний термін з дня набрання даною постановою законної сили.

Втім, станом на момент винесення оскаржуваної постанови, як і на момент звернення з даним адміністративним позовом, відсутні докази подання Головою Київської обласної державної адміністрації звіту на виконання рішення суду у справі № 361/821/17 за позовом ОСОБА_1 до Голови Київської обласної державної адміністрації про оскарження (дій) бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відмову відповідача надати відповідь на заяву позивача, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

В матеріалах справи, наявний лист Київської обласної державної адміністрації за №69/03/09.01-№-2023 від 04.01.2023 про закриття відновленого виконавчого провадження від 25.08.2020 №61040765 з виконання виконавчого листа №361/821/17, виданого 20.06.2018, проте відсутні долучені додатки.

Водночас, суд зауважує, що перевірка правомірності викладеного в даному листі не є предметом спору у справі, що розглядається.

В основу тверджень позивача, щодо правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 є саме неподання звіту про виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15лютого 2018року у справі № 361/821/17 - у місячний термін з дня набрання даною постановою законної сили.

Доказів про прийняття звіту про виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15лютого 2018року у справі № 361/821/17, суду не надано.

Відтак, суд зауважує, що з даного листа не можливо встановити фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом 361/821/17 від 20.06.2018.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилань позивача на листи-запрошення відповідача на особистий прийом, оскільки з останніх не вбачається ціль запрошення.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про винесення відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 у ВП 61040765 у справі №361/821/17 з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що питання правомірності чи протиправності винесення інших документів, окрім спірної постанови в межах даної адміністративної справи не досліджується.

При розгляді справи суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 у ВП 61040765 у справі №361/821/17.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Колеснікова І.С.