Справа № 389/1992/23
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/15/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Іваніни В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 24 червня 2023 року надіслав до суду вказану позовну заяву, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №162247 від 14 червня 2023 року, провадження у справі про адміністративвне правопорушення, закрити.

Вимоги позову обгрунтовав тим, що 14 червня 2023 року приблизно о 12 годині 00 хвилин він рухався на автомобілі TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «РОС АГРО» по автомобільній дорозі Т-12-11 в напрямку з міста Знам?янка до села Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області.

Прямо біля дорожнього знаку «Стоп» (проїзд без зупинки заборонено) на перехресті перед головною дорогою, яка з`єднує місто Кропивницький та місто Олександрію, побачив патрульного поліцейського. Відразу після того як після зупинки перед знаком проїхав перехрестя, інший правоохоронець, що стояв біля службового автомобіля за перехрестям, почав подавати знаки, на що він відреагував та зупинився. Перевіривши його документи, поліцейські повідомили, що він не використовував ремінь безпеки під час руху та не увімкнув світлову аварійну сигналізацію під час зупинки. На що він пояснив, що не увімкнув світлову аварійну сигналізацію під час зупинки через технічний збій системи в автомобілі під час гальмування на вимогу поліцейського та попросив показати запис керування транспортним засобом без використання ременя безпеки, на що працівник поліції надав запис з особистого мобільного телефону, де взагалі не видно події нібито адміністративного правопорушення. На зауваження стосовно цього поліцейський відповів, що на великому екрані все видно і він не зобов?язаний надавати такі записи. Потім поліцейські з його документами попрямували до службового автомобіля, де склали постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №162247 від 14 червня 2023 року, яка винесена інспектором СРПП ВП №1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП старшим лейтенантом поліції Ангурцем Є.Ю., його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 121 КУпАП, статті 125 КУпАП, об?єднано згідно з частиною другою статті 36 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

При розгляді вказаної справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністратвину відповідальність. Зокрема на його зауваження, що він не здійснював керування транспортним засобом з використанням ременя безпеки, старший лейтенант поліції Ангурець Є.Ю. пред`явив йому запис, з якого взагалі неможливо ідентифікувати обстаивни події, яка сталася. При цьому, оскаржувана постанова не містить належного зазначення технічного засрбу, яким зафіксована подія нибіто адміністративного правопорушення, а під час виконання посадових обовя`зків поліцейський використовував особистий мобільний телефон для зйомки.

Вказує, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений диспозицією частини 5 ст.121 КУпАП. Аварійну ситуацію він не створював, жодних перешкод для інших учасників руху ткож не завдав та зупинився на вимогу працівника поліції. Технічний збій в роботі автомобіля, через який він не увімкнув світлову аварійну сигналізацію під час зупинки, є об`єктивною обставиною, що незалежить від волі водія.

Також в його діях відсутній склад адміністратвиного правопорушення, передаченого ст.125 КУпАП, оскільки під час руху він використовував ремінь безпеки.

Отже, інспектор СРПП ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП Ангурець Є.Ю. протиправно дійшов висновку про вчинення ним адміністратвиних правоопрушень, всупереч положенням ст.252 КУпАП не оцінив докази з своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомстю.

За таких обставин постанова серії БАД №162247 від 14 червня 2023 року є необгрунтованою та незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов як і будь-яких доказів чи клопотань по справі не надав.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 14 червня 2023 року інспектором СРПП ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП Ангурцем Є.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №162247, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 14 червня 2023 року о 12:02 год., керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 автодорогою Т-12-11 між м.Знам`янка та с.Дмитрівка водій ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки та під час зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.п.2.3 в та 9.9 б Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що відеофіксація правопорушення здійснювалася нагрудною камерою №28 та реєстратором.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Згідно з положенням статті 41 Закону України «Про дорожній рух», зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п.2.3в Правил дорожного руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Статтею 125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно з п.9.9б Правил дорожного руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 74 КПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами невиконання позивачем вимог п.п.2.3 в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП та вимог п.п.9.9 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.125 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач заперечує факт порушення вимог п.п.2.3в Правил дорожнього руху України, а порушення п.п.9.9 б Правил дорожнього руху України, обумовлює технічним збоєм системи в автомобілі під час гальмування на вимогу поліцейського. Вказує, що поліцейський здійснював відеозапис порушення ПДР України на власний мобільний пристрій.

Перелік дозволених для застосування технічних пристроїв, а також вимоги щодо їх використання визначені в Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026. Йдеться про портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського, встановлені відеореєстратори на службових транспортних засобах, стаціонарні відеокамери в цілодобовому режимі. У даному переліку відсутні такі пристрої фото- чи відеофіксації як «мобільні телефони» чи «смартфони». Тим більше приватні.

У статті 74 Кодексу про адміністративне судочинство передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Це означає, що зроблені правоохоронцями відеозаписи з особистих мобільних телефонів не можуть бути належними доказами у справах про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

Відповідачем жодних доказів, на спростування доводів позивача, а відтак й доказів, які б свідчили про те, що останній керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3в Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП, а також, що він порушив п.9.9б Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст.125 КУпАП через незалежні від нього обставини (технічний збій системи в автомобілі), суду не надано.

У відповідності до положення ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбаченихст.125 КУпАП, виявляється, як правило, у формі необережності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КК України та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КупАП, оскільки жодного доказу, на спростування доводів позивача про те, що він був пристебнутий ременем безпеки під час керування транспортним засобом та не ввімкнув на автомобілі світлову аварійну сигналізацію під час зупинки автомобіля працівниками поліції через незалежні від нього підстави, відповідачем суду не надано, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,6,9,20,72,77,90,132-134,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову серії БАД №162247 від 14 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. - скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (пятсот тридцять) шість грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місце знаходження: місто Кропивницький, вулиця В.Чміленка, 41, .

Суддя Г.В. Берднікова