Справа № 260/2805/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/2805/23 пров. № А/857/11190/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року в справі №260/2805/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Рейті С.І.,

час ухвалення рішення 18.05.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у встановленні та виплаті позивачу щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., згідно Постанови КМУ від 14.07.2021 та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити з 01.07.2021 року нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії позивача в сумі 2000 грн., згідно Постанови КМУ від 14.07.2021 №713;

2) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, як особи звільненої у відставку за віком або за станом здоров`я, особі, звільненій зі служби в поліції на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року задоволено клопотання позивача про роз`єднання позовних вимог та виділено в самостійні провадження в межах справи №260/2805/23 позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, як особи звільненої у відставку за віком або за станом здоров`я, особі, звільненій зі служби в поліції на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію та зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року адміністративний позов в межах справи №260/2805/23 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2016 року пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою призначення пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до п. „а ч.1 ст.13 Закону №2262-ХІІ, є звільнення особи згідно з Положенням про проходження служби в Збройних Силах України у відставку за віком або станом здоров`я. Оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас за ст.64 „Б (через хворобу) Положення про проходження служби в Збройних Силах України, тому вимогу про збільшення відсоткового значення розміру пенсії скаржник вважає безпідставною та необґрунтованою.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно витягу з наказу Управління МВС України в Закарпатській області № 121 о/с від 17.07.2003 року, ОСОБА_1 - підполковник міліції, заступник начальника Виноградівського РВ УМВС в Закарпатській області по роботі з персоналом, звільнено у запас Збройних сил за пунктом 64 "б" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (через хворобу) з 21.07.2003 року. Вислуга на день звільнення складала 20 років 3 місяці 17 днів.

Згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років, позивачу відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" призначена пенсія за вислугою років у розмірі 50 % суми грошового забезпечення.

Так, 26.12.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про проведення перерахунку пенсії у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року як особі звільненій у відставку за віком або за станом здоров`я, особі, звільненій зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію.

Однак 17.01.2023 року ГУ ПФУ в Закарпатській області листом за № 151-5082/Т-02/8-0700/23 повідомило позивача, що оскільки останній звільнений з органів внутрішніх справ України у запас за статтею 64 п. Б (через хворобу), правових підстав для проведення перерахунку пенсії, виходячи з розміру 55 % сум грошового забезпечення, немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване в цій справі рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років призначаються звільненим за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 етапі 77 Закону України "Про національну поліцію" - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. Водночас, на переконання окружного суду, юридично визначальним у даних правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку № 85, та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу, хоча формулювання "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" і містить розбіжність із формулюванням, викладеним у пункті 2 частини першої ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" - "непридатність до служби в поліції".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені в Законі України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII.

Відповідно до пункту „а статті 12 Закону № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах „б - „д статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Пунктом ,,а частини першої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт „а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 2232-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що ключовим у цій справі є питання про наявність підстав для обчислення пенсії з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення з урахуванням законодавчих змін в регулюванні спірних правовідносин.

В даному контексті судова колегія звертає увагу, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії 50 % чи 55 %, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме - у відставку чи у запас.

Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.91 № 114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії, далі - Положення № 114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України „Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України „Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Згідно з пунктом „б статті 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Відповідно до пункту „б статті 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Зазначена правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 05 лютого 2021 року в справі №1.380.2019.000262 та 11 березня 2021 року в справі № 1.380.2019.002722, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Як правильно встановив суд першої інстанції, згідно витягу з наказу Управління МВС України в Закарпатській області № 121 о/с від 17.07.2003 року, позивача звільнено у запас Збройних сил за пунктом 64 "б" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (через хворобу) з 21.07.2003 року.

При цьому, на момент призначення пенсії позивачу пункт «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.94 № 3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт „а статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що розмір 55 відсотків грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я. Позивачу, який звільнений в запас, правильно встановлено пенсію у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховною Радою України прийнято Закон України від 02 липня 2015 року № 580 „Про Національну поліцію, який вступив в законну силу 7 листопада 2015 року (далі - Закон № 580), норми якого передбачають створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України „Про міліцію.

Нормами Закону № 580 не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23 грудня 2015 року Верховною радою України було прийнято Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей №900-VІІІ, яким внесені зміни до Закону № 2262. А саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. А статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

За змістом ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 етапі 77 Закону України „Про національну поліцію - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з п. 2 частини першої статті 77 Закону № 580 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що зміни до статті 13 Закону № 2262-XII внесені згідно із Законом № 580 від 02.07.2015 та застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України „Про Національну поліцію, а відтак, необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України „Про Національну поліцію.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби в запас через хворобу ще 21.07.2003 року, а не у відставку за віком чи за станом здоров`я на підставі п. 2 ч.1 ст.77 Закону № 580, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 55 процентів до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних Сил за пунктом 64 „б (через хворобу) 21.07.2003, службу в Національній поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015, на позивача не розповсюджується.

Таким чином, передбачені статтею 63 Закону № 2262-XII підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії не настали.

При цьому, відповідно до пункту „а частини першої статті 13 Закону № 2262-XII підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, а не зміст висновку військово-лікарської комісії.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі № 705/7195/16-а.

Відтак, факт встановлення свідоцтвом про хворобу №114 (а.с.23) позивача непридатності до військової служби в мирний час, обмеженої придатності у воєнний час, а також пов*язаність захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, жодним чином не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, та, в силу вимог Закону № 2262-XII, не створює законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з її збільшенням до 55 % відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, на переконання судової колегії, підстави звільнення зі служби в поліції не можуть бути тими гарантіями соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, з метою відновлення яких було прийнято Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей № 900-VIII від 23 грудня 2015 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2016 року пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року в справі №260/2805/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 16 серпня 2023 року.