Справа № 300/6961/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2023 р. Справа № 300/6961/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Ілюк А.Р.,
представника відповідача Голинської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення № 007801/0706 від 18.10.2021, -
ВСТАНОВИВ:
Фізична соба підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-ріщення № 007801/0706 від 18.10.2021.
Позовні вимоги мотивовано тим, що проведення фактичної перевірки незаконною та такою, що проведена без правових підстав для її призначення. Так, позивач, вказує, що:
1) в податковому повідомленні-ріщенні № 007801/0706 від 18.10.2021 йде посилання на порушення наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, однак вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України № 261 від 13.05.2021;
2) фактична перевірка проведена за відсутності підстав для її проведення та з порушенням порядку, оскільки в наказі не вказані конкретні підстави згідно статті 81 Податкового кодексу України (далі ПК України), терміни проведення, а копія наказу, надана позивачу, не скріплена печаткою контролюючого органу;
3) позивач звертає увагу суду на те, що він вів Книгу обліку доходів і витрат, на відсутність якої вказує відповідач в акті перевірки. Крім того, відповідальність, передбачена пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, настає за реалізацію товарів, які не обліковані в установленому порядку, тобто товарних запасів, а не за неведення Книги обліку доходів та витрат. Положення Закону № 265/95-ВР чітко не визначає порядок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказує на обов`язок суб`єктів підпримницької діяльності на ведення такого обліку. Позивач вів такий облік, про що суду надано копії прихідних накладних на товар. Стаття 20 Закону № 265/95-ВР передбачає відповідальність за реалізацію неоприбуткованих товарних запасів, а не за порушення обліку таких товарів як вказано в акті первірки. Натомість відповідчем не подано доказів в підтвердження фактів такої реалізації товарів, встановлених під час перевірки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
02.12.2021 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області подано відзив на позов. Відповідач позов заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача вказав на те, що перевіркою встановлено, що позивачем проводяться розрахункові операції без використання книги ОРО та РК (не виписано та не видано РК); за місцем здійснення господарської діяльності не ведеться облік товарних запасів, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 3 статті 17, статтею 20 Закону № 265/95-ВР.
10.01.2022 позивач надав суду письмові пояснення та додаткові письмові докази, а сме: копію Книги обліку доходів та витрат; копію постанови Долинського районного суду від 18.11.2021 у справі № 343/1886/21; копію протоколу № 997 від 20.09.2021 про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 18.01.2023 суд повернув без розгляду заяву позивача про забезпечення позову. Також цією ухвлою суд дійшов висновку призначити розгляд цієї справи в судовому засіданні на 25.01.2023 о 10:15 год. та витребував у відповідача додаткові докази.
23.01.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення його перебування в складі військового формування Збройних Сил України.
Ухвалою суду від 25.01.2023 суд зупинив провадження у справі.
30.01.2023 відповідач надав суду додаткові докази на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2023.
30.01.2023 позивачем подано суду заяву про забезпечення позову.
Ухвалою від 01.02.2023 суд повернув позивачу заяву від 24.01.2023 про забезпечення позову.
Ухвалою від 08.06.2023 суд поновив провадження у справі за заявою позивача та призначив її до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2023 о 13:30 год.
В судовому засіданні 09.08.2023 позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача позов заперечила та просила суд відмовити в його задоволенні.
З огляду на те, що в строк на виготовлення повного тексту судового рішення в цій справі ввійшли два вихідні дні, а саме: 12.08. та 13.08.2023, то керуючись пунктом 11 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) щодо тлумачення поняття «розумний строк», повний текст судового рішення виготовлено 16.08.2023.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
20.09.2021 начальником Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області видано наказ № 1799-п «Про проведення фактичної перевірки» з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп. 80.2.2., пп. 80.2.5, 80.2.7 п. 80.2 статті 80 ПК України, доручено з 20.09.2021 посадовим особам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести фактичну перевірку бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ; встановити терміни проведення фактичної перевірки відповідно до статті 82 ПК України, та покласти контроль виконня наказу на заступник начальника ГУДПС в області Віктора Глушпенка.
Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 20.09.2021, на підставі направлень на перевірку №№ 2437, 2438 від 20.09.2021 і наказу № 1799-п від 20.09.2021 проведено фактичну перевірку господарської одиниці: бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .
На вказаних вище направленнях на перевірку є запис та підпис про їх пред`явлення ОСОБА_4 (адміністратор) в 17:40 год.
При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, які зафіксовані в акті (довідці) фактичної перевірки № 090615 від 20.09.2021 (далі акт перевірки), а саме:
- проведення розрахункової операції без використання книги ОРО та РК (не виписано та не видано РК). Так під час перевірки посадовими особами контролюючого органу замовлено піцу «Італьяно» по ціні 95.0 грн, воду «Микуленецька кришталева» по ціні 25., грн., 100 грам горілки «Карпатська вершина» за ціною 37,0 грн., всього на загальну суму 157 грн. Надано рахунок № Ф-00060458 від 20.09.2021 на вказану суму до оплати. Порушено п. 2, п. 5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями;
- використання праці найманих працівників без укладення трудової угоди між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , чим порушено ст. 21-24 Кодексу законів про працю України.
В акті перевірки вказано, що вона здійснено в присутності ОСОБА_4 (адміністратор) та ОСОБА_5 (бармен-офіціант), однак вказані особи відмовилися від підпису в акті та отримання його копії.
ОСОБА_4 поставила підпис під документом: «Пояснення» в якому вказано про те, що перебуває на посаді адміністратора бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору. Проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 . Із змістом статті 63 Конституції України ознайомлена.
ОСОБА_5 поставила підпис під документом: «Пояснення» в якому вказано про те працює барменом-офіціантом в барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 . Стаж роботи два дня стажування, зарплату не отримувала, трудовий договір не укладався. Проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 . Із змістом статті 63 Конституції України ознайомлена. Додатково пояснено таке: 20.09.2021 я продала піцу піцу «Італьяно» по ціні 95,00 грн,, 100 грам горілки «Карпатська вершина» за ціною 37,00 грн., воду «Микуленецька кришталева» по ціні 25,00 грн.,всього на загальну суму 157 грн. Фіскальний чек не видано, тому, що касовий апарат знаходиться на ремонті.
Також посадовими особами відповідача, які проводили фактичну перевірку позивача, складено два акти відмови від підпису та отримання другого примірника акта фактичної перевірки від 20.09.2021.
ФОП « ОСОБА_1 не подав заперечень на акт фактичної перевірки № 090615 від 20.09.2021.
За наслідками фактичної перевірки 24.06.2021 відповідачем прийнято:
Також судом встановлено, що постановою Долинського районного суду від 18.11.2021 у справі № 343/1886/21 закрито провадження у справі про притягення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення № 007801/0706 від 18.10.2021, ФОП ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про його скасування.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального
Відповідно до підпунктів 80.2.2., 80.2.5., 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів.
З аналізу наведених норм права слідує, що податкове законодавство надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки за наявності відповідних на те підстав (у спірному випадку на підставі підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), та за умови прийняття відповідного наказу із зазначенням у ньому таких підстав на її проведення.
В досліджуваному випадку фактична перевірка проведена згідно наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 20.09.2021 за № 1799-п «Про проведення фактичної перевірки».
За змістом вказаного наказу фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проведена за місцем здійснення ним господарської діяльності: бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , «з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп. 80.2.2., пп. 80.2.5, 80.2.7 п. 80.2 статті 80 ПК України».
Позивач, посилаючись на зміст наказу на проведення перевірки, вказує на порушення контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки, оскільки такий наказ не містить конкретних підстав (обставин), які зумовили призначення цієї перевірки, окрім посилання на норми: підпункти 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
З огляду на доводи позивача, суд зазначає про те, що за змістом підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки є наявність в контролюючого органу та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
В спірному випадку в наказі № 1165-п від 24.06.2021 відповідач не вказав, що саме за інформація стала підставою для проведення фактичної перевірки позивача, обмежившись лише загальними фразами про те, що така перевірка призначається з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, та посиланням на норму підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Окрім цього, як під час розгляду цієї справи судом в порядку письмового провадження, так і в судовому засіданні відповідач в порушення частини другої статті 77 КАС України також так і не надав суду жодного доказу в підтвердження наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації, що стала б підставою для проведення фактичної перевірки позивача на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Щодо підстав для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, то суд вказує таке.
Так, системний аналіз підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Суд вважає, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР).
Отже, в спірному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.
Водночас суд констатує про те, що контролюючий орган у наказі на проведення фактичної перевірки позивача не вказав про те, що підставою для її проведення на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України є саме здійснення ним функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Також контролюючим органом не вказано в наказі про те, що такою підставою є наявна в нього та/або отримана в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
При цьому, якщо підставою для перевірки є відповідна інформація, то, на думку суду, контролюючому органу не потрібно детально наводити її зміст, достатньо лише вказати конкретно, що це за інформація та джерело її походження.
Однак відповідач в спірному випадку цього не зробив. Натомість контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми підпунктів пункту 80.2 статті 80 ПК України. Суд вважає, що крім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, в наказі на проведення фактичної перевірки згідно підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 вказаної норми ПК України контролюючий орган повин вказати і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).
Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду щодо застосування вказаних норм ПК України, викладених в постановах від 16.09.2021 року у справі № 120/1431/20-а, від 12.10.2021 року у справі №120/5729/20-а, від 11.05.2023 у справі №500/5559/21.
Так в останній, з перелічених постанов, Верховний суд вказав на таке:
« 37. Колегія суддів зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі».
Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що наказ Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 20.09.2021 за № 1799-п «Про проведення фактичної перевірки» не відповідає вимогам норм 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Окрім цього, суд вважає, що у відповідача не було підстав для проведення фактичної перевірки позивача в тій частині, що стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафу згідно пункту 3 статті 17, статті 20 Закону № 265/95-ВР, оскільки пунктом 52-2 розділу ХХ ПК України встановлено мораторій на проведення таких перевірок.
Так, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За правилами пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (пункт 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР ).
Натомість, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначені.
Таким чином, правила та порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій та здійснення за їх допомогою відповідних розрахункових операцій, зокрема і вимоги щодо використання режиму програмування найменування підакцизного товару, а також відповідальність за порушення таких вимог в повному обсязі врегульовані приписами Закону № 265/95-ВР. Вимоги ж щодо виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та відповідальність за їх порушення встановлені спеціальним Законом № 481/95-ВР.
Пунктом 52-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон № 540-IX), тобто в редакції, яка була чинна на час призначення та проведення фактичної перевірки в цій справі, передбачено:
«Установити мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:
документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;
документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:
-обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
-цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;
-обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
-здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу».
В постанові від 17.05.2022 в справі № 520/592/21 Верховний Суд щодо застосування вказаних норм зробив такий висновок:
«Аналіз наведених вище норм права свідчить, що на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не діє мораторій на проведення фактичних перевірок, зокрема, з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто тих питань, що врегульовані нормами Закону № 481. Фактична перевірка із зазначених питань може бути проведена з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 (наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства), 80.2.3 (письмове звернення покупця (споживача)), 80.2.5 (наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства).
Разом з тим, виключень щодо можливості проведення фактичних перевірок з питань здійснення платниками податків розрахункових операцій, що врегульовано приписами Закону №265, положення пункту 52-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не містять.
Враховуючи викладене, правильними є доводи скаржника, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), податковий орган у цій справі не мав повноважень на дослідження у ході проведення фактичної перевірки позивача питань щодо дотримання ним вимог Закону №265.
Отож висновок суду першої інстанції та доводи відповідача, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального охоплює собою і можливість перевірки контролюючим органом дотримання платниками податків Закону № 265 визнається колегією суддів безпідставними, оскільки здійснення наведених ним функцій охоплюється саме приписами Закону № 481.»
Таким чином суд дійшов висновку про те, що контролюючий орган не мав повноважень на дослідження у ході проведення фактичної перевірки позивача питань щодо дотримання ним вимог Закону № 265/95-ВР.
Встановлені главою 8 розділу ІІ ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні ПК України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само, на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.
Недотримання встановлених статтями 75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а відтак, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.
У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень частини другої статті 74 КАС щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої й було прийняте податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність останнього.
В спірному випадку, застосовуючи вищенаведені висновки Верховного Суду, суд в цій справі вважає, що допущені відповідачем порушення вимог ПК України щодо призначенння та проведення фактичної перевірки позивача є суттєвими, і тягнуть за собою наслідок у вигляді визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 007801/0706 від 18.10.2021.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
З огляду на задоволення позову, відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн, які підтверджуються квитанцією № N1ВАG3560М від 02.11.2021.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 007801/0706 від 18.10.2021.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 16 серпня 2023 р.