Справа № 200/4101/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 200/4101/22

адміністративне провадження № К/990/27794/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року

у справі №200/4101/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, подав до суду адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10 травня 2022 року №212 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати грошового забезпечення з 10 березня 2022 року старшому сержанту поліції ОСОБА_1 (0125045) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), командиру відділення №1 взводу № 4 роти №2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 10 березня 2022 року по 17 травня 2022 року та щомісячної додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану за періоди з 17 травня 2022 року по 24 травня 2022 року та з 24 червня 2022 року по 15 липня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 40109058) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10 березня 2022 року по 17 травня 2022 року в сумі 88973,45 грн.; щомісячну додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану за період з 17 травня 2022 року по 24 травня 2022 року в сумі 7741,94 грн. та за період з 24 червня 2022 року по 15 липня 2022 року в сумі 22258,06 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10 травня 2022 року №212 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати грошового забезпечення з 10 березня 2022 року старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , командиру відділення №1 взводу № 4 роти №2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 20528 (двадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 55 копійок.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволені позовних вимог, позивач та відповідач подали апеляційні скаргу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Донецькій області - задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 200/4101/22 змінено. Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 200/4101/22 викладено в наступній редакції:

«Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 28 069 (двадцять вісім тисяч шістдесят дев`ять) гривень 65 копійок.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 200/4101/22- залишено без змін

10 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі №200/4101/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду з подібних правовідносин.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Верховний Суд звертає увагу, що посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та стверджуючи про відсутність правового висновку Верховного Суду скаржник не конкретизує норми права щодо питання застосування яких відсутній висновок Верховного Суду, не конкретизує, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду та як відповідні норми права необхідно застосовувати, на думку, позивача.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження, касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності чіткого зазначення норми права у взаємозв`язку з відповідним пункт частини четвертої статті 328 КАС України, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, скаржником не обґрунтовано підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші доводи та аргументи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі №200/4101/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко