Справа № 360/5950/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 серпня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/5950/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Меламеда Вадима Борисовича про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчиненої на виконання рішення суду в адміністративній справі № 360/5950/21 за позовом адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява адвоката Меламеда Вадима Борисовича про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчиненої на виконання рішення суду в адміністративній справі № 360/5950/21 за позовом адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування заяви вказано, що позивачу по досягненні пенсійного віку та наявності 37 років страхового стажу 27.11.1986 призначена пенсія за віком, яка виплачувалась йому до червня 2014 року.

21.02.2001 позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік в консульський відділ посольства України в Державі Ізраїль. 07.09.2010 позивач звертався із заявою до УПФУ в Луганській області про поновлення виплати пенсії, на що отримав відмову, яку оскаржив у суді (рішення суду у справі № 2-а-3597/10/1213). Після розгляду справи у апеляційній інстанції, 12.04.2011 Донецький апеляційний адміністративний суд у адміністративній справі № 2-а 3597/10/1213 зобов`язав Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі міста Луганська нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставах, визначених пенсійним законодавством, починаючи з дня звернення, тобто з 07.09.2010. Згідно з розпорядження 735355 від 13.07.2011 позивача взято на облік УПФУ в Ленінському районі 07.09.2010, як отримувача пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 . Таким чином, позивач, отримував пільгову пенсію (за списком № 1) до червня 2014 року. Але починаючи з червня 2014 року і станом на сьогоднішній день, позивач призначеної по закону пенсії не отримує. що стало підставою для звернення до суду з позовом у справі № 360/5950/21 про поновлення виплати пенсії з червня 2014 року. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 360/5950/21, вирішено Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 31.10.2019 з прийняттям обґрунтованого рішення, з урахуванням висновків суду.... 21.06.2022 Перший апеляційний адміністративний суд залишив рішення у силі. Після набрання Рішенням від 20.12.2021 законної сили, позивач звертався до відповідача з заявою про добровільне виконання рішення суду і тільки через півтора року у листі від 03.04.2023 №2116-1834/Ш-02/8-1200/23 відповідач повідомив та надав рішення від 03.08.2022 про відмову у призначенні/перерахунку пенсії. Із змісту рішення відповідача від 03.08.2022 про відмову у призначенні/перерахунку пенсії вбачається, що на виконання Рішення суду від 20.12.2021 відповідач вчинив протиправну бездіяльність - проігнорував висновки суду і відмовив позивачу у поновленні пенсії. Таким чином, на сьогодні рішення від 20.12.2021 залишається невиконаним. За таких обставин, позивач був змушений звернутися з виконавчим листом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою від 15.08.2023 про примусове виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд зазначає таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №360/5950/21, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 31.10.2019 з прийняттям обґрунтованого рішення, з урахуванням висновків суду.

28.04.2023 позивач отримав виконавчий лист у справі № 360/5950/21.

Листом від 03.04.2023 № 2116-1834/Ш-02/8-1200/23 відповідач повідомив та надав рішення від 03.08.2022 про відмову у призначенні/перерахунку пенсії.

Позивач звернувся з заявою від 15.08.2023 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд зазначає, що згідно з частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини 2 статті 129).

Суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Слід також зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 зазначила, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Також у вказаній постанові Великої Палати зазначено, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Суд зазначає, що повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є винятковим заходом, якщо позивач вичерпав усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 807/220/18 та в ухвалах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 260/636/19, від 18.12.2020 у справі № 200/5793/20-а, від 13.09.2021 у справі № 9901/235/20.

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 з приводу пред`явлення до виконання виконавчого листа в адміністративній справі № 360/5950/21 не відкрито виконавче провадження.

Разом з цим, зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій заявника не дають підстав виснувати, що останній в повному обсязі виконав вимоги частини другої статті 383 КАС України, які б зобов`язували прийняти до розгляду подану заяву та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення. У контексті викладеного можна узагальнити, що звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли останній не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону України «Про виконавче провадження» - є передчасним.

Тобто, заявником не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час, для визнання протиправною бездіяльності щодо виконання рішення суду.

Крім того суд враховує, що позивач звернувся до суду з цією заявою в день подачі заяви до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та не дочекавшись вчинення державним виконавцем виконавчих дій, які він зобов`язаний вчинити у разі невиконання боржником рішення протягом встановленого строку та без надання доказів того, що такі дії вчинені, але не призвели до очікуваного результату.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача у порядку статті 383 КАС України є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Меламеда Вадима Борисовича про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчиненої на виконання рішення суду в адміністративній справі № 360/5950/21 за позовом адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива