Справа № 346/2641/23
Суддя: Третьякова І. В.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2641/23
Провадження № 2-а/346/51/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

24.05.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з адміністративним позовом в якому просив поновити йому строк на оскарження постанови №24 від 12.12.2022р., а також визнати вказану постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.. 44-3 КУпАП, незаконною та скасувати її.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 25.05.2023р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення, сплати судового збору та уточнення позовних вимог.

05.06.2023р. представник позивача Репало О.О. подав до суду уточнений адміністративний позов, в якому просив поновити строк на оскарження постанови № 24 від 12.12.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 186 КУпАП, а також визнати незаконною та скасувати дану постанову №24 від 12.12.2022р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2022р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради була видана постанова №24 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 гривень), а після передання справи до Коломийського ВДВС дана сума зросла до 338,50 грн. Також даною постановою було ухвалено передати вилучені у ОСОБА_1 з території проекту реставрації старовинної церкви-пам`ятки у с. П`ядики речі адміністрації церкви Покрови Пресвятої Богородиці у с. П`ядики по вул. Гнатюка, 32, які він вилучив на правах координатора даного проекту. Позивач з винесеним відповідачем відносно нього рішенням не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству України. Зокрема зазначив, що відповідно до ст.. 216 КУпАП, адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менш як половини членів їх складу, а виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад при наявності не менш як двох третин від загального складу виконавчого комітету. З оскаржуваної постанови не вбачається, що члени комісії брали участь під час розгляду справи відносно позивача, більш того особи, які зазначені в постанові, взагалі були відсутні. Справа про адміністративне правопорушення стосувалася протиправних дій ОСОБА_1 пов`язаних з тимчасовим переміщенням ним деяких речей з території проекту реставрації старовинної церкви-пам`ятки у с. П`ядики, Коломийського району, які він, як розробник та координатор даного проекту, вчинив з метою запобігання незаконних дій деяких представників місцевої громади. Вилучені ним речі були добровільно передані поліції до вирішення питання по суті. В подальшому справу було передано на розгляд П`ядицькою сільською радою, працівники якої уникали спілкування з позивачем. Так голова адміністративної комісії до винесення постанови перебувала у відпустці, а коли ОСОБА_1 вдалося з нею поспілкуватися, остання зазначила, що не має ні часу, ні бажання читати матеріали адміністративної справи та розбиратися з її деталями. Заступник голови адміністративної комісії в ході розмови з позивачем пояснила, що практично у всіх справах вони діють однаково, а саме визначають і накладають розмір штрафу, оскільки поліція склала протокол і потрактувала дії позивача, як правопорушення. Таким чином, позивач посилається на порушення процедури розгляду його справи, якого фактично не відбулося, оскільки він участі в ньому не приймав, своїх пояснень не висловлював, а був викликаний до сільської ради лише для отримання вже готового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

До уточненої позовної заяви представником було долучено заяву про поновлення строків на подання адміністративного позову з обґрунтуванням причин їхнього пропущення та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.06.2023р. ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за його позовом.

У визначений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надходив.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі його адвоката. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч .1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 85 гривень та вилучені Гонти повернуто адміністрації церкви Покрови Пресвятої Богородиці в с. П`ядики по вул. Гнатюка, 32.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 будучи координатором проекту по реставрації церкви Покрови Пресвятої Богородиці самовільно, всупереч встановленому законом порядку не повідомивши адміністрацію даної церкви забрав з території церкви дерев`яні вироби Гонт в кількості 1655 шт., станок для оборобки Гонту, дерев`яні підставки у кількості 2 шт., заготовки для куполів у кількості 6 шт. і цим порушив ст.. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаючи незаконною постанову відповідача позивач оскаржив її до суду та просив скасувати через неповноважність складу органу, який розглядав справу про адміністративне правопорушення та порушення процедури її розгляду.

Даючи оцінку вказаним доводам позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п. 1 ст.. 213 та ч.1 ст. 214 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Частиною 1 ст. 215 КУпАП визначено, що адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менш як половини членів їх складу, а виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад - при наявності не менш як двох третин від загального складу виконавчого комітету (ч.1 ст. 216 КУпАП).

Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що до складу адміністративної комісії, яка розглядала справу відносно ОСОБА_1 ввійшли голова комісії Томащук Н.В., секретар комісії Дишук І.І. та ще сім членів. При цьому у відсутніх значаться лише три члени комісії.

Таким чином, склад адміністративної комісії становив понад половину всіх членів, а отже відповідав вимогам ст.. 216 КУпАП. Оскільки позивач не довів, що не всі особи, які зазначені в постанові, були присутні та брали участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, суд вважає його твердження в цій частині безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується порушення процедури розгляду справи, то в цій частині суд враховує наступне.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те службовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Справа про адміністративні правопорушення має розглядатися адміністративною комісією за місцем проживання порушника та в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи строк (ст.. 254, 276, 277 КУпАП).

Згідно ст.. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи відповідальним секретарем адміністративної комісії повинно бути вирішено наступні питання:

-чи належить до компетенції адміністративної комісії розгляд даної справи;

-чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

-чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншим особам, які беруть участь у провадженні по справі вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду (ст.. 277-2 КУпАП). Оскільки справа повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи без такої особи можливий лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст.. 268).

-чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

-чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як передбачено п.«а» ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Відповідно до положень ст.. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як на підставу для визнання оскаржуваної постанови незаконною позивач посилався на те, що про розгляд справи його повідомлено не було, участі в розгляді справи він не приймав, своїх пояснень по обставинам правопорушення не висловлював та фактично був позбавлений можливості скористатися іншими своїми правами, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його було запрошено до сільської ради лише для вручення вже винесеного рішення.

Вказаних тверджень позивача зміст оскаржуваної постанови не спростовує, оскільки в ній зазначено, що лише дослідивши матеріали справи, адміністративна комісія дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 186 КУпАП. При цьому, жодних відомостей про те, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, своєчасно була повідомлена про розгляд справи, приймала в ній участь та користувалась іншими своїми правами, в рішенні не наведено.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС).

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки відповідач участі в розгляді даної справи не прийняв, доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечив та доказів на підтвердження законності винесеного ним рішення не надав, суд приходить до висновку, що постанова №24 від 12.12.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 186 КУпАП підлягає скасуванню.

Однак, вказані обставини не дають можливості, скасувавши постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ст.. 218 КУпАП, до виключної компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах сільських, селищних рад відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення зокрема тих, що посягають на встановлений порядок управління (ст.ст. 186, 186-1, 196, 212-1 КУпАП).

В п. 43- 51 постанови від 15.12.2023р. по справі № 1840/2970/18 Верховний Суд зазначив, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 186 КУпАП законом віднесено до компетенції адміністративних комісій, а відтак останні мають дискреційні повноваження на їх вирішення і в даній справі наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не перевірялась, його вина чи невинуватість не встановлювалась, а оскаржена постанова скасована через порушення процедури розгляду справи, суд приходить до висновку, що дану справу слід направити адміністративній комісії при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради на новий розгляд.

При цьому, на думку суду, новий розгляд справи сприятиме як відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи щодо нього, оскільки надасть йому можливість заявити клопотання, надати пояснення, належним чином скористатись юридичною допомогою адвоката при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення тощо.

З іншого боку відповідач матиме можливість усунути ті недоліки своїх попередніх дій, які згадувалися судом раніше, а саме врахувати заперечення позивача щодо обставин правопорушення та забезпечити його процесуальні права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради №24 від 22.12.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 85,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 186 КУпАП направити адміністративній комісії при виконавчому комітеті П`ядицької сільської ради на новий розгляд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Третьякова І. В.