Справа № 465/4602/23
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Нікіфорової А.Ю. звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАС №7149605 від 11.06.2023 року інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції 2 батальйону 3 роти Федірка Івана Михайловича винесену щодо ОСОБА_1 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.06.2023 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції 2 батальйону 3 роти Федірко І.М. винесено постанову щодо позивача ОСОБА_1 про накладання адміністративного стягнення у вигляді накладання штрафу у сумі 20 400,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

В постанові серії ЕАС №7149605 від 11ю06ю2023 року зазначено, що 11.06.2023 року о 14 год. 32 хв. у с. Ков`ярі дорога Київ-Чоп М06 558 км водій рухався зі швидкістю 76 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в н.п. с. Ков`ярі більш як на 20 км/год, TruCAM ТС000683, а також керував тз будучи позбавленим права керування Залізничним районним судом м. Львова від 25.01.2023 року строк на 1 рік, чим порушив п.2.1.а ПДР керування т/з особою, позбавленою права керування т/з.

Оскільки, позивач не позбавлений права керування транспортними засобами і щодо нього не встановлено будь-якого тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами і про факти позбавлення його такого чи тимчасового обмеження його в такому, йому невідомо, то постанова серії ЕАС № 7149605 від 11.06.2023 року, складена щодо позивача є протиправною та повинна бути скасована.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 21 червня 2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови залишено без руху.

На виконання ухвали суд представником позивача долучено до матеріалів справи квитанцію №AH5T-8H7E-32PP-3XBM від 22.06.2023 року про оплату судового збору в сумі 536, 80 грн.

Ухвалою судді від 04.07.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови.

Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від останньої надійшла заява про підтримання позовної заяви та просила суд її задовольнити та скасувати постанову серії ЕАС № 7149605 від 11.06.2023 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано відзив на позовну заяву, в якому посилається на наступні обставини.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000683 та підтверджується фото та відеозаписом події з цього пристрою.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II має сертифікат відповідності від 09.01.2019 року №UA.TR.001 22 3-19.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Пункт 2.4.а ПДР України зазначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. правил дорожнього руху.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 25.01.2023 року в адміністративній справі №462/6939/22 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, кожен доказ окрема та в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7149605 від 11.06.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 11.06.2023 року с. Ков`ярі дорога Київ Чоп М06558 км| водій рухався зі швидкістю 76 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в н.п.с. Ков`ярі більш як на 20 км/год. TruCAM № ТС000683, а також керував тз будучи позбавленим права керування Залізничним районним судом м. Львова від 25.01.2023 року строком 1 рік, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування Т/З особою позбавленою права керування Т/З, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 25.01.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, та оштрафовано на 17 000 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1.а ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки йому не відомо про факти позбавлення його такого чи тимчасового обмеження його в такому.

На адвокатський запит Залізничним районним судом м. Львова 21.06.2023 року надана відповідь, в якій повідомлено про те, що матеріали справи щодо ОСОБА_2 не надходили.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд при прийнятті рішення враховує, що станом на момент винесення постанови 11.06.2023 року позивач не був обізнаний про винесення відносно нього постанови Залізничного районного суду м. Львова від 25.01.2022 року про позбавлення права керування транспортними засобами, що свідчить про відсутність у позивача умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, адже на час керування автомобілем водію не було відомо про прийняте щодо нього рішення про позбавлення права керування транспортним засобом.

За таких обставин доказів того, що ОСОБА_1 було відомо про прийняте щодо нього судом рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, а також наявності в останнього умислу на керування автомобілем попри згадане рішення суду, немає.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідачем надано диск на якому містяться два файли: одне з фото зображенням та друге з відео зображенням, проте не можливо достеменно встановити чи був за кермом тз BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 , та чи мав він при собі дійсне посвідчення водія.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАС № 7149605 від 11.06.2023 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України - закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7149605 від 11.06.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження за адресою: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Мартьянова С.М.