Справа № 460/19393/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2023 року м. Рівне №460/19393/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2023 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення виконавчого збору, стягнутого у виконавчому провадженні ВП№68697703 в сумі 176239,61 гривень та зобов`язання повернути стягнутий у виконавчому провадженні ВП №68697703 виконавчий збір в сумі 176239,61 гривень.

Ухвалою від 15.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/19393/23. Розгляд справи вирішено провести за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, у відкритому судовому засіданні 18.08.2023.

В судове засідання сторони не прибули, хоча належним чином повідомлялися про його дату та час.

Відповідач у відзиві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Позивач подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

З урахуванням того, що за наказом голови суду від 17 серпня 2023 року №282-від головуюча з 21.08.2023 по 01.09.2023 перебуватиме у відпустці, а за правилами частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, відсутня можливість відкладення розгляду даної справи.

Крім того, за вимогами частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника у справі, визначеній статтею 287 цього Кодексу, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За наведеного, судом ухвалено рішення про розгляд справи у відсутності учасників, які не прибули в судове засідання.

За змістом позовної заяви, на примусовому виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження ВП №52653614, відкрите 24.10.2016, з примусового виконання виконавчого листа №2-2568/11, виданого 23.12.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 22494,43 доларів США, що еквівалентно 1760576,16 грн. та судового збору в сумі 1820,00 грн. на користь ПАТ «КБ «НАДРА», правонаступником якого є ОСОБА_2 . 17.02.2022 зазначене виконавче провадження було завершене на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ було повернуто стягувачу. При цьому, з моменту відкриття виконавчого провадження по дату повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, стягнень не відбувалось. Повторно виконавчий лист №2-2568/11 на примусове виконання не подавався. 17.02.2022 державним виконавцем вказаного Відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68697703 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, виданої Вараським відділом ДВС в рамках виконавчого провадження ВП №52653614 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору 176239,61 грн. Дане виконавче провадження було завершено 08.03.2023 згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою від 21.04.2023 по справі №2-2568/11 Шевченківським районним судом м.Києва виконавчий лист №2-2568/11 від 23.12.2013 щодо боржника ОСОБА_1 , виданий на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року визнано таким, що не підлягає виконанню. З огляду на це, позивач звернулась до відповідача із заявою та просила виконавче провадження ВП №52653614 закінчити відповідно до п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», зняти арешти, а стягнутий з неї виконавчий збір в сумі 176239,61 грн. повернути на її розрахунковий рахунок. Відповідач у такому проханні відмовив, покликаючись на відсутність підстав для повернення виконавчого збору. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що прямо суперечить вимогам ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на вказане просить в судовому порядку зобов`язати відповідача повернути стягнутий з неї виконавчий збір.

За змістом відзиву, сторона відповідача позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що з 24.10.2016 у Вараському відділі державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №52653614 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 23.12.2013 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 22494,43 доларів США, що еквівалентно 1760576,16 грн та судового збору в розмірі 1820,00 грн. на користь ОСОБА_2 . За період перебування зазначеного виконавчого документа на примусовому виконанні у Відділі, сплата заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не здійснювалася. Також у Відділ не надходили відомості щодо самостійного погашення суми заборгованості на рахунок стягувача. У ході виконання виконавчого провадження №52653614, відповідно до вимог статті 56 Закону №1404-VІІІ та з метою забезпечення реального виконання рішення суду, держанням виконавцем 08.02.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання у банківські установи. 17.02.2022 вх.№877 до відділу надійшла заява про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно до статті 40 Закону №1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. З огляду на вказане та діючи в межах вказаної норми, 17.02.2022 державний виконавець виніс постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 176239,61 грн., яку вивів в окреме виконавче провадження №68697703. В межах такого виконавчого провадження було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Виконавчий збір в сумі 176239,61 грн. було утримано із боржника і повністю перераховано до державного бюджету, з огляду на що, 08.03.2023 державним виконавцем закінчено вказане виконавче провадження згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ. За наведеного, сторона відповідача доводила правомірність своїх дій по відмові у поверненні позивачу стягнутої з неї суми виконавчого збору.

Дослідженням доказів по справі, суд встановив таке.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 03.02.2011 задоволено позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра», стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість в сумі 161611,11 доларів СІІІА основного боргу, заборгованість в сумі 44623,72 доларів США відсотків за користування кредитом, заборгованість в сумі 16259,60 доларів США штрафу, витрати по сплаті судового державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04.09.2014 задоволено заяву ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «Комерційний банк «Надра» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-2568/11 від 23.12.2013, виданих на виконання рішення Шевченківського районного суду

м. Києві від 03.02.2011 в даній справі (https://reestr.court.gov.ua/Review/40442878).

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust. gov.ua/#/search-debtors) виконавчий лист №2-2568/11, виданий 23.12.2013 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення солідарно 22494,43 доларів США, що еквівалентно 1760576,16 грн. та судового збору в сумі 1820,00 грн., разом 1762396,16 грн., де боржником виступає ОСОБА_1 (мешканка м.Кузнецовськ, нині м.Вараш), 11.10.2016 був поданий до примусового виконання у Кузнецовський міський відділ державної виконавчої служби, в.о. начальника якого 24.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52653614.

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52653614 від 24.10.2016 міститься рішення про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 176239,61 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 36,00 грн.

Постановами від 11.01.2020 виконавче провадження ВП №52653614 передано до новоствореного відділу ДВС, а саме до Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

В подальшому зазначений відділ змінив назву на Вараський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції без зміни коду ЄДРПОУ.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.10.2020 замінено сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів №2-2568/11, виданих Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом Відкрито акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми, а ухвалою від 09.07.2021 - на його правонаступника - ОСОБА_2 (https://reestr.court.gov.ua/Review/98404123).

Відповідно до цього, постановою заступника начальника Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 08.10.2021 замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП№52653614 на ОСОБА_2 .

08.02.2022 у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт коштів боржника.

17.02.2022 державним виконавцем Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні ВП №52653614 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постанова винесена на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» і обґрунтована надходженням до відділу заяви від 17.02.2022 вх.№877 від представника стягувача.

За змістом вказаної постанови, виконавчий лист №2-2568/11, виданий 23.12.2013 Шевченківським районним судом м.Києва вирішено повернути стягувачу. Також велено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Цього ж дня, державним виконавцем через неможливість роздрукувати постанову, винесену 24.10.2016 у даному виконавчому провадженні щодо стягнення з боржника виконавчого збору, винесено постанову про скасування такого процесуального документу.

Одночасно з цим, 17.02.2022 винесено нову постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 176239,61 грн. Стягувачем визначено Вараський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Зазначена постанова, як окремий виконавчий документ за №52653614 була виділена в окреме провадження і постановою державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 17.02.2022 відкрито виконавче провадження №ВП68697703 з її примусового виконання.

08.03.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 68697703.

Постанова винесена на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» і обґрунтована тим, що виконавчий збір в сумі 176239,61 грн. утримано з боржника та перераховано в дохід держави в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2023, виконавчий лист №2-2568/11 від 23.12.2013 щодо боржника ОСОБА_1 , виданий на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2011 року, визнано таким, що не підлягає виконанню. В основу зазначеного рішення покладено ту обставину, що між ОСОБА_2 (стягувачем) та ОСОБА_1 (боржником) було укладено договір про новацію боргу у позикове зобов`язання від 09.07.2021, за умовами якого, вимоги кредитора до боржника, що виникли із кредитного договору №205/П/РП/2008-840 від 08.05.2008, вважаються припиненими, шляхом заміни первісного зобов`язання новим, а саме позиковим зобов`язанням зі строком погашення до 31.01.2035.

17.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та, надавши копію ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 21.04.2023 по справі №2-2568/11, просила виконавче провадження ВП №52653614 закінчити відповідно до п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», зняти арешти з усього рухомого і нерухомого майна відповідно до п.4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий збір в сумі 176239,61 грн., стягнутий з неї у ВП №68697703 повернути на її розрахунковий рахунок.

31.07.2023 начальник Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь за №17696/26.1/30-23, вказавши про відсутність підстав для повернення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону №1404-VІІІ надано визначення поняття «виконавчий збір» та унормовано питання щодо його розміру, порядку та підстав стягнення.

Так, згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої цієї статті виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

В силу вимог частини четвертої вказаної статті, державний виконавець постанову про стягнення виконавчого збору виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що аналіз статі 27 Закону №1404-VIII свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №480/1558/19, від 31.05.2021 у справі №160/7321/19, від 11.08.2021 у справі №300/3260/20.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно ж з частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, зокрема, передбачених пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Пунктом 8 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. У разі повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема, з такої підстави, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 37 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З огляду на викладене, законодавством передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Така правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №320/6360/18, від 28.10.2020, у справі №300/1558/20, від 27.05.2021 у справі №640/18626/20.

Як свідчать матеріали справи, виконавчий лист №2-2568/11, виданий 23.12.2013 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 1762396,16 грн., був повернутий стягувачу за постановою державного виконавця від 17.02.2022 у виконавчому провадженні ВП№52653514 з огляду на надходження заяви стягувача саме на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ.

На момент повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою, виконавчий збір у розмірі 176239,61 грн. стягнутий не був, а тому постанова про стягнення виконавчого збору ВП №52653614 від 17.02.2022 була виділена із завершеного виконавчого провадження ВП №52653614, зареєстрована в автоматизованій системі виконавчого провадження та звернута до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII та Інструкцією №512/5.

Зазначена постанова державного виконавця від 17.02.2022 про стягнення виконавчого збору винесена відповідачем у повній відповідності до вимог законодавства. Жодних доказів порушення державним виконавцем процедури прийняття зазначеної постанови позивачем не надано та судом не встановлено.

На сьогоднішній день постанова про стягнення виконавчого збору ВП №52653614 від 17.02.2022 є чинною, ніким не оспорена і не скасована, а тому винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №68697703 щодо стягнення виконавчого збору за вказаною постановою, відповідно до статті 40 Закону №1404-VІІІ було обов`язком державного виконавця, а не його правом.

Виведена в окреме виконавче провадження для подальшого виконання постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП №52653614 від 17.02.2022, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII є виконавчим документом та відповідає вимогам, зазначеним у статті 4 цього Закону. З огляду на відсутність підстав для повернення цього виконавчого документа, передбачених у частині 4 статті 4 Закону №1404-VIII, державний виконавець на підставі частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII правомірно 07.02.2022 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №68697703 з метою примусового стягнення з боржника виконавчого збору до державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу щодо стягнення виконавчого збору є самостійним рішенням суб`єкта владних повноважень, а підстави і порядок його прийняття врегульовано Законом №1404-VІІІ.

На сьогоднішній день постанова про відкриття виконавчого провадження №68697703 від 17.02.2022 щодо стягнення виконавчого збору є чинною, ніким не оспорена і не скасована.

Більше того, виконавче провадження №68697703 наразі завершене за фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 08.03.2023 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №68697703 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII. Зазначена постанова також ніким не оспорена і не скасована.

Суд констатує, що у межах виконавчих проваджень №52653614 та №68697703 посадові особи ДВС діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно та розсудливо. Будь-яких протиправних дій чи бездіяльності з їхнього боку в рамках даної справи судом не встановлено.

Не оспорюючи постанову ВП №52653614 від 17.02.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, ОСОБА_1 наполягає на необхідності закінчення такого виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, що на переконання суду є взаємовиключним, оскільки зазначена норма передбачає закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Законодавець у Законі №1404-VIII чітко виділяє дві форми завершення виконавчого провадження: повернення виконавчого документа без виконання та закінчення виконавчого провадження, які в свою чергу, в залежності від підстав, тягнуть за собою виникнення різних процесуальних наслідків, зокрема і щодо можливості продовження стягнення виконавчого збору поза межами завершеного виконавчого провадження.

У виконавчому провадженні №52653614 стягувачем реалізовано процесуальне право повернення виконавчого документа без виконання за власною заявою, що стало підставою для правомірних дій державного виконавця щодо застосування ним частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у вигляді винесення постанови про стягнення виконавчого збору та подальшого її виконання у встановленому Законом порядку.

З огляду на це, а також на те, що державним виконавцем чітко дотримано алгоритм законодавчо визначених дій, доводи позивача про необхідність закінчення на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII фактично завершеного на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчого провадження, є безпідставними та ґрунтуються на невірному трактуванні норм Закону.

Що стосується частини сьомої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, то вона гласить: «У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню».

Текстуальне тлумачення вказаної норми свідчить на користь того, що виконавчий збір не стягується, а стягнутий підлягає поверненню лише тоді, коли закінчення виконавчого провадження перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Іншими словами, підставою для нестягнення/ повернення виконавчого збору є закриття виконавчого провадження саме на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Разом з тим, виконавче провадженні №52653614 завершене на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, а виконавче провадження 68697703 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Відповідно, правова підстава для застосування частини сьомої статті 27 Закону № 1404-VІІІ відсутня.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 30.04.2020 у справі №480/3069/19, від 07.04.2023 у справі №320/8585/20 та від 04.06.2020 у справі №240/5895/19.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення виконавчого збору, стягнутого у виконавчому провадженні ВП№68697703 в сумі 176239,61 гривень та зобов`язання повернути стягнутий у виконавчому провадженні ВП №68697703 виконавчий збір в сумі 176239,61 гривень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 серпня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Вараський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м-н Вараш, 44, м.Вараш, Вараський район, Рівненська область, 34400, ЄДРПОУ/РНОКПП 34988456)

Суддя Н.В. Друзенко