Справа № 438/871/23
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/871/23
Провадження № 2-а/438/13/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2023 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Слиша А.Т.,

За участі секретаря судових засідань Стасишин Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Матлак Уляну Миронівну про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романський Сергій Іванович звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 червня 2023 року відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАС №7117741 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 05 червня 2023 року у м.Бориславі по вул. Володимира Великого,30 керуючи транспортним засобом не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини по наземному пішохідному переходу, чим порушив п.п. 18.1. Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП України.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесення постанови були протиправними, безпідставними та невмотивованими.

В позовній заяві представником позивача зазначено, що позивач не керував транспортним засобом автомобілем Renault Express д.н.з НОМЕР_1 05 червня 2023 року о 22:15:10 , відтак не наближався до нерегульованого пішохідного переходу та порушив вимоги п.18.1 ПДР України .

Позивач не погодився із обставинами, що викладені у постанові, та у примітках до постанови виклав свою позицію, яка відрізняється під обставин викладених у постанові, що оскаржується.

При цьому поліцейський не врахував позицію позивача, не здійснив подальше з`ясування обставин справи, не зібравши жодної доказовою бази, що доводила вину позивача, виніс постанову та прийняв рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та застосував до позивача штраф у розмірі 340 гривень.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Романським Сергієм Івановичем до Головного Управління Національної поліції у Львівській області. Також відповідачу було запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою суду від 27 червня 2023 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектора СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак Уляну Миронівну.

13 липня 2023 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак У.М. було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 05 червня 2023 року о 22 год 21 хв. на вул.Володимира Великого,30 у м.Бориславі було виявлено автомобіль Renault Express д.н.з НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини дороги по наземному пішохідному переходу, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАС №711774 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Третя особа зазначає, що на його думку позивачем було допущено порушення ПДР України, а саме: порушення правил проїзду нерегульованого пішохідного переходу, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Романський С.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити, додаткового пояснивши, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак У.М. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейського при винесені оскаржуваної постанови.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання від позивача надійшла заява від 11 серпня 2023 року про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 11 серпня 2023 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 246 КАС України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05 червня 2023 року інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак У.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАС №7117741, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 05 червня 2023 року 22:15:10 в м.Борислав по вул. Володимира Великого,30 , керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.п. 18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КуПАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що не було вчинено інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак У.М.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 05 червня 2023 року 22:15:10 в м.Борислав по вул. Володимира Великого,30, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.п. 18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП,

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 18.1. ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 18.4. ПДР України визначено, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕАС №7117741, третьою особою надано суду компакт-диск з записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, зокрема з відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі працівників поліції, слідує, що транспортний засіб білого кольору, зовні схожий на автомобіль Renault Express, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід по вул.Данила Галицького у м.Бориславі не надав перевагу у русі пішоходу, який почав рух по даному пішохідному переході з лівого боку по напрямку руху автомобіля позивача. В той же час, водій вищезгаданого на виконання вимог ПДР України, не зменшив швидкість руху свого автомобіля та не зупинився перед пішохідним переходом, хоча автомобіль патрульної поліції який рухався в сусідній смузі зупинився та надав перевагу у русі даному пішоходу, після чого наздогнав автомобіль. Проте із зазначеного відеореєстратора не вбачається особа водія транспортного засобу.

Крім цього, із доданого представником позивача копії протоколу серії АА №092821 про адміністративне затримання за частиною 1 ст.130, ст.185 КУпАП складеного стосовно ОСОБА_1 , вбачається що о 22 год.15 хв. 05 червня 2023 року про місце перебування затриманого (і) згідно з частиною другої статті 261 КУпАП повідомлено дружину останнього ОСОБА_2 .

Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем, а саме 05 червня 2023 року 22:15:10 в м.Борислав по вул. Володимира Великого,30, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.п. 18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП є не доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Згідно приписів ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція позивача зводиться до заперечень факту вчинення порушення Правил дорожнього руху України, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Представник відповідача до суду не з`явився, та не довів перед судом переконливість заперечень проти позову, поданих у відзиві.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Отже, в зв`язку з наведеним, позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7117741 від 05 червня 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАС №7117741 від 05 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833;

інспектор відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Матлак Уляна Миронівна, адреса: Львівська область, м.Борислав, вул. В.Великого,30.

Повний текст складено 15 серпня 2023 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш