Справа № 520/15200/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року № 520/15200/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.02.2023 у ВП 71042350, що винесена в межах суми звернення 153 679,66 грн;

визнати протиправною та скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 22.02.2023 у ВП 71042350.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення, прийняті виконавцем є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 28.06.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено засідання на 10.07.2023, яке у свою чергу було відкладено на 07.08.2023.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Правом подання відзиву на адміністративний позов відповідач не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як передбачено приписами ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 18 червня 2020 року Харківським районним судом Харківської області було винесено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 жовтня 2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 649 розірвано. Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_2 прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу. Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 січня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати зі сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок залишити за рахунок позивача - ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

15.02.023 року та 22.02.2023 року державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції було винесено наступні постанови у ВП 71042350: про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; про арешт коштів боржника; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тобто застосування таких методів, можливо тільки за умови навмисного того постанови мають бути вмотивовані.

Із наданої ухвали № 635/377/20 від 26.05.2023 року вбачається, що рішення суду відповідно до якого накладено арешти та винесено інші заборони в цьому виконавчому провадженні, на сьогоднішній день перебуває в стадії переогляду, а отже не вважається, таким, що набрало законної сили.

Тобто нарахування боргу з 2020 року є неправомірним, та має бути скасований до винесення остаточного рішення у суду.

Крім того, матеріали виконавчого провадження (на момент ознайомлення із ним

представником позивача) не містили оформленого належним чином розрахунку заборгованості із сплати аліментів.

Отже, нарахування боргу за минулі роки, в тому числі за 2020 рік, на сьогоднішній день оскаржується, крім того таке нарахування відсутнє в матеріалах виконавчого провадження, тобто застосування додаткових обмежень боржника є протиправним.

Відповідно до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження Боржник отримує заробітну плату в ТОВ «ХАСК-ФЛЕКС».

Фактично відсутні підстави вважати, що боржник вживатиме дії для ухилення сплати аліментів у подальшому.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе скасувати арешти з рахунків боржника (в т.ч з них з яких здійснюється виплата заробітної плати), а також скасувати додаткові обмеження у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, вказане право також включає право на своєчасне отримання винагороди за працю. Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист заробітної плати № 95 відрахування із заробітної плати дозволяється робити лише за умов та в межах, продиктованих національним законодавством або визначених у колективному договорі чи в рішенні арбітражного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Статтею 25 Закону України Про оплату праці забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

В рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Хонякіна проти Грузії від 19 червня 2012 року, зазначено, що право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод і зменшення розміру, або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Конституційний Суд України в рішенні № 19-рп/2011 від 14.12.2015 року зазначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 17 січня 2020 року (справа № 340/1018/19, адміністративне провадження № К/9901/22118/19) зазначив, що заробітна плата в розумінні поняття власності є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України Про працю.

Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також для виплати заробітної плати, унеможливлює дотримання Конституційного права на оплату праці, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України є рахунками, на які відповідно до вимог законодавства арешт не накладається. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19.

Відповідно до ч 5, 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Додатково суд враховує аргументацію позивача щодо того, що винесення постанови про тимчасове обмеження керування транспортним засобом, є не тільки невмотивованим та передчасним, оскільки, винесено без протиправної поведінки боржника, але і таким, що ставить під загрозу можливість працювати та отримувати дохід взагалі, як наслідок виплату аліментів.

Адже, боржник дійсно на сьогоднішній день проживає в смт Високий, при цьому працює в смт. Пісочин. Можливість керування транспортним засобом є крайньою необхідністю, задля того, щоб мати можливість прибути на робоче місця та виїхати додому.

Тобто, винесенням постанови про тимчасове обмеження керування транспортним засобом є таким, що ставить під загрозу отримання єдиного доходу боржника.

Відтак, суд враховуючи доводи позивача вважає постанови про арешт коштів боржника та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.02.2023 у ВП 71042350, що винесена в межах суми звернення 153 679,66 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 22.02.2023 у ВП 71042350.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.. Космічна, б. 21 А, 11 поверх, м. Харків, 61145, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,2 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2023 року.

Суддя Заічко О.В.