Справа № 688/1399/23
Суддя: Кірічук М. М.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 серпня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

3 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просить скасувати постанову від 25 березня 2023 року серії БАБ №468618, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Шевченком О.П. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 121-1 та частиною 1 статті 132 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн, за те, що він керував транспортним засобом у темну пору доби, який має несправності зовнішніх світлових приладів.

Позивач зазначає, що він не вчиняв вищевказаного правопорушення та дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Шевченка О.П. щодо винесення оскаржуваної постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача, оскільки освітлювальний прилад припинив працювати під час їзди, при виявленні несправності, вона одразу була усунута. Позивач вважає, що у нього відсутній склад правопорушення оскільки відсутня суб`єктивна сторона, крім цього санкція частини 1 статті 121 КУпАП передбачає штраф в розмірі 340,00 грн, а згідно оскаржуваної постанови накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що не вчиняв правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121-1 КУпАП, а стаття 132 КУпАП взагалі виключена, в постанові не зазначено жодного доказу, що свідчив би про факт вчинення позивачем зазначених адміністративних правопорушень.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

В судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явилися. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, при цьому, позовні вимоги підтримав повністю.

Судом встановлено, що 25 березня 2023 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Шевченком О.П. було винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП частиною 1 статті 121-1 та частиною 1 статті 132 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25 березня 2023 року о 18 годині 50 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

З оскаржуваної постанови вбачається, що у графі 7 «До постанови додаються» зазначено «не додається».

На підтвердження правомірності прийнятої постанови відносно позивача та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 та статтею 121-1 КУпАП , відповідачем не надано жодного доказу, клопотань про витребування доказів не заявлено. Крім цього дії ОСОБА_1 кваліфіковані частиною 1 статті 132 КУпАП, яка виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 24.09.2008 № 586-VI.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 "Про дорожній рух" закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно статті 121-1 КУпАП експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255,00 грн.

В свою чергу, частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Стаття 132 КУпАП виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху» від 24.09.2008 № 586-VI.

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 36 КУпАП встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн, зазначений розмір штрафу не передбачається жодною із санкцій статей за порушення яких на останнього накладене адміністративне стягнення.

Крім цього згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскарженій постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 121-1, частиною 1 статті 132 КУпАП.

Разом з тим, слід врахувати, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 77 КАС України), тобто саме відповідач в разі заперечення позивачем обставин притягнення його до адміністративної відповідальності зобов`язаний доводити правомірність своїх дій. На чому наголошено в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі № 524/9716/16-а.

Отже, правомірність прийняття оскарженої постанови відповідачем, з огляду на відсутність доказів, які можуть бути взяті судом до уваги на спростування викладених у позовній заяві обставин, не надано.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 25 березня 2023 року серії БАБ № 468618 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 121-1 та частиною 1 статті 132 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 121-1 та частиною 1 статті 132 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Кірічук