Справа № 200/3491/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року Справа№200/3491/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

04.07.2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (трекінг АТ «Укрпошта» 843) звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому після уточнення позову просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.07.2022 року №14 про відмову в призначенні їй пенсії в частині незарахування до страхового стажу періодів роботи, що зазначені в її трудовій книжці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути її заяву від 23.06.2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням періодів роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 20.10.1987 року на ім`я ОСОБА_1 , 1962 року народження.

Позов обґрунтовувала тим, що 23.06.2022 року вона через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.07.2022 року №14 їй відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Про прийняте рішення їй стало відомо після отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.08.2022 року № 11921-10730/П-15/8-0500/22 на її звернення через вебпортал Пенсійного фонду України про надання інформації про прийняте рішення та розрахунок стажу.

Однією з підстав відсутності у неї 29 років страхового стажу стало не врахування органом Пенсійного фонду України періодів роботи, що зазначені в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 20.10.1987 року, який не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки на титульній сторінці не зазначено повністю дату народження заявника (роботодавцем в графі дати народження було зазначено неповну дату народження, а саме зазначено «1962» замість повної « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Між тим, при прийнятті оскарженого рішення не враховано, що факт належності їй трудової книжки підтверджується документами, що подавалися до відповідача, зокрема паспортом. Не враховано і те, що відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації, до яких позивач не належить.

Крім того, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.03.2023 року в справі №242/1764/22 встановлено факт, що трудова книжка заповнена на її ім`я.

Вважаючи свої пенсійні права порушеними звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року поновлено строк звернення до суду з позовом.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що 23.06.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.07.2022 року №14 в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення необхідного страхового стажу.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів страховий стаж заявника для визначення права становить 19 років 02 місяці 0 днів, страховий стаж - 13 років 03 місяці 13 днів (а потрібно 29 років).

Вказаним рішенням до страхового стажу не зараховані:

- період навчання з 01.09.1979 року по 20.07.1981 року згідно з довідкою від 11.02.2022 року № 15/05-11, оскільки зазначено прізвище « ОСОБА_2 »; документи, підтверджуючі зміну прізвища, відсутні;

- періоди роботи, що зазначені в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 20.10.1987 року, який не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки на титульній сторінці не зазначено повністю дату народження заявниці. Крім того, відсутня сканована копія записів починаючи з 10-го аркуша трудової книжки;

- періоди догляду за дітьми 21.03.1985 та 14.05.1993 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження дітей відсутня відмітка про одержання паспорта та відсутні інші документи, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дітьми до досягнення ними 3-річного віку;

- період ведення підприємницької діяльності з 19.01.1995 року по 31.12.2003 року, оскільки відсутні документи про систему оподаткування. При цьому, 2001-2003 роки враховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (Заявниця є фізичною особою-підприємцем.).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.08.2022 року № 11921-10730/П-15/8-0500/22 після звернення позивача через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою від 31.07.2022 року № ВЕБ-05001-Ф-С-22-065729. До листа додано, зокрема копію цього рішення та розрахунок стажу.

Позивач не погоджувалася з оскарженим рішенням в частині незарахування до її страхового стажу періодів роботи, що зазначені в трудовій книжці, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.03.2023 року в справі №242/1764/22, яке набрало законної сили, встановлено факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , заповнена 20.10.1987 року на ім`я ОСОБА_1 , 1962 року народження, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ніжин, Чернігівської області.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п. 1.8 розд. I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами ОСОБА_3 заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами ОСОБА_3 .

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 4.3 розд. ІV зазначеного Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Відповідним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу, до якого цим рішенням не зараховані певні періоди її роботи, зазначені в її трудовій книжці (без зазначення таких періодів), через недоліки заповнення трудової книжки.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.10.1987 року (дублікат), в ній на титульній сторінці міститься неповна дата народження позивача написано « 1962 року» замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Проте, разом з трудовою книжкою позивач надавала паспорт, в якому написано дату її народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення чинних у відповідний час нормативно-правових актів: Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, що затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, відповідно до яких заповнення трудової книжки проводиться роботодавцем, а не працівником.

Крім того, суб`єктом владних повноважень не враховані положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Крім того, в подальшому факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 20.10.1987 року позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений судовим рішенням у справі №242/1764/22, яке набрало законної сили.

Отже, рішення про відмову в призначенні пенсії не ґрунтується на положеннях законодавства та порушує пенсійні права позивача.

Враховуючи наведене таке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи, що відображені в її трудовій книжці (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 1 073,60 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.07.2022 року №14, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.06.2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи, що відображені в її трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.10.1987 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 серпня 2023 року.

Суддя Т.В. Логойда