Справа № 160/11318/23
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2023 року Справа №160/11318/23

Дніпропетровськийй окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфанової О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/11318/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/11318/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 28.07.2023 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії; Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2023 року пенсії ОСОБА_1 .

14.08.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі. Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказав, що судом позовні вимоги задоволено повністю, проте, враховуючи зміст позовної заяви позивача, з якими він звернувся до суду, а саме зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, у відповідності до вимог статей 43 і 63. Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017 №704, з визначених розмірів посадового окладу за посадою та посадового окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Закону України № 2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» на 1 січня 2023, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) у розмірах: надбавка за особливості проходження служби - 65%, надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень - 15% та премії у розмірі - 35%, для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023, з врахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року в адміністративній справі №160/15559/22, то можна дійти висновку, що залишилися не вирішеними частина окремих правових вимог в частині конкретизації видів та розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які повинні бути зазначені в оновленій довідці, що на думку позивача, є підставою для винесення додаткового рішення.

Розглянувши зазначену заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3 та 4 цієї статті закріплено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2019 року у справі №240/6150/18 зазначив, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Суд зазначає, що дана справа розглянута в межах заявлених позовних вимог, а тому відсутні позовні вимоги, щодо яких не ухвалено рішення суду.

Оцінюючи твердження позивача щодо формулювання резолютивної частини рішення, суд зазначає, що згідно приписів статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КА України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Поряд з цим, слід зазначити, що при вирішенні справи по суті, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд, керуючись пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України, задовольнив позов в інший спосіб, ніж просив позивач.

Аналіз поданої позивачем заяви, дає підстави для висновку, що позивач фактично не погоджується з таким способом захисту, однак така незгода не може бути підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

В свою чергу, у разі незгоди з рішенням суду, позивач має право оскаржити його в апеляційному порядку.

З огляду на зазначене, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 248, 252, 256, 294 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/11318/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя О.В. Єфанова