Справа № 522/10892/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2023 року

м. Київ

справа №522/10892/22

адміністративне провадження № К/990/27959/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Радишевської О.Р., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року

у справі №522/10892/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №572 від 12 серпня 2022 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №008712 від 12 серпня 2022 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року у редакції цієї постанови.

Не погоджуючись із такою постановою суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 14 серпня 2023 року.

Перевіривши касаційну скаргу Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції у частині вирішення вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №008712 від 12 серпня 2022 року Суд зазначає таке.

Статтею 272 КАС України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Однією із вимог, заявлених позивачем до суду першої інстанції, є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №008712 від 12 серпня 2022 року на ОСОБА_1 .

Статтею 286 КАС України установлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписами частини 3 статті 272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Зі змісту указаних положень процесуального закону вбачається, що судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, у частині вирішення вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №008712 від 12 серпня 2022 року набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за скаргою на ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у частині перегляду рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності необхідно відмовити, оскільки зазначена постанова у цій частині не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції у частині вирішення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №572 від 12 серпня 2022 року Суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

У свою чергу, статтею 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

Із матеріалів касаційної скарги та текстів оскаржуваних судових рішень вбачається, що у межах цієї справи оскаржується, у тому числі, рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №572 від 12 серпня 2022 року.

За такого правового урегулювання та обставин справи, оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції заявник переконує, що така постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. У тексті, касаційної скарги, серед іншого, зазначено про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених постановах у справах №480/4556/18, №826/10336/18, №815/4580/17, №758/13408/18 (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України).

Водночас, обґрунтовуючи необхідність касаційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції заявник не зазначає про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд зазначає, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Так, заявником не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що справа №522/10892/22 має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

З огляду на викладене, наведені скаржником обґрунтування необхідності скасування судового рішення у цій частині, не є достатніми для відкриття касаційного провадження у цій справі та не дають підстав для висновку, що справа №522/10892/22 має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Проаналізувавши установлені судами обставини справи, предмет спору та обраний заявником касаційної скарги спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що скаржником не доведено, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги [у частині перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при перевірці правомірності винесення рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №572 від 12 серпня 2022 року], матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 272, 286, 288, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі №522/10892/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко О.Р. Радишевська Л.О. Єресько