Справа № 200/4041/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

17 серпня 2023 року Справа №200/4041/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 липня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 26 липня 2023 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 травня 2022 року щомісячної доплати в розмірі 2 000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», до призначеної пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 травня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2 000,00 грн, з виплатою виниклої заборгованості.

Ухвалою від 28 липня 2023 року позовна заява залишена без руху.

Недоліки позовної заяви позивач усунув у строк та у спосіб, що визначені судом.

02 серпня 2023 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07 травня 2023 року № 3057-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Позивач стверджував, що в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713) пенсійний орган відмовив в нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

На підставі наданих сторонами доказів суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України 17 березня 2010 року.

Сторони визнають факт того, що з 01 липня 2021 року на підставі Постанови КМУ № 713 позивачу була встановлена щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

07 жовтня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/11560/21, яким позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 211 від 18 серпня 2021 року «Про відмову в перерахунку пенсії»;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення від 28 липня 2021 року № 33/25-2136, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01 грудня 2019 року, із урахуванням проведених виплат.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 200/11560/21 набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/11560/21 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача листом від 17 липня 2023 року № 0500-0203-8/61040 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 713 у разі, коли пенсії особам, зазначеним в абз. абз. 1 і 2 цього пункту, переглядались (перераховувались) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абз. абз. 1 і 2 цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 грн.

Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахунку) не досягла 2 000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абз. 1 цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

ГУ ПФУ в Донецькій області вказало на те, що відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 була встановлена щомісячна доплата у розмірі 2 000,00 грн.

В квітні 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 200/11560/21, яке набрало законної сили 28 грудня 2021 року, проведений перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 28 липня 2021 року № 33/25-2136 про розмір грошового забезпечення.

Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 склав 13 291,29 грн, до перерахунку розмір пенсії становив 7 945,20 грн.

У зв`язку з тим, що внаслідок перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився більш ніж на 2 000,00 грн, ГУ ПФУ в Донецькій області дійшло висновку про наявність підстав для припинення виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, з 01 травня 2022 року.

Також суд встановив, що в січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

31 березня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/288/23, яким позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягають у безпідставному зменшенні ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років МВС з 01 грудня 2019 року згідно з Законом № 2262 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 28 липня 2021 року № 33/25-2136 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 200/11560/21, основного розміру пенсії до 70%:

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року згідно з Законом № 2262 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 28 липня 2021 року № 33/25-2136 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 200/11560/21, застосувати основний розмір пенсії 79% від грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у справі № 200/288/23 набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року.

На час звернення до суду з цим позовом позивач отримує пенсію за вислугу років в розмірі 79% грошового забезпечення і її загальний розмір становить 16 500,18 грн, про що свідчить протокол за пенсійною справою (МВС) від 13 липня 2023 року.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Строк звернення до адміністративного суду визначає ст. 122 КАС.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Конституційний Суд України в рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в п. п. 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

В п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України» йдеться, що неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків буде остаточно вирішено.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч. 3 ст. 122 КАС передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ст. 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а навела висновок про те, що норми, зокрема, ст. 46 Закону № 1058 (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Таким чином, норми спеціального законодавства у сфері соціального захисту, які стосуються необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонеру суми пенсії, стосуються саме нарахованих сум пенсії за минулий час, які не виплачені з вини пенсійного органу.

Спірні правовідносини виникли щодо дій пенсійного органу, які полягали в припиненні нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, встановленої Постановою КМУ № 713, з 01 травня 2022 року, внаслідок перерахунку, проведеного в квітні 2022 року на виконання рішення суду.

Отже, до спірних правовідносин належить застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Висновки щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС, у соціальних спорах, наведені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, і полягають в наступному:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу Пенсійного фонду України на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Саме такий висновок наведений Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19.

В постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд наголосив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Застосувавши до спірних правовідносин норми ст. 122 КАС з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав внаслідок припинення з 01 травня 2022 року нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, позивач повинен був дізнатися в травні 2022 року, отримавши відповідну пенсійну виплату.

Отримання позивачем листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 17 липня 2023 року № 0500-0203-8/61040 відповіді на адвокатський запит представника позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вичиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через рік після отримання пенсії за травень 2022 року.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічні висновки наведені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 січня 2020 року у справі № 420/3001/19, від 25 лютого 2020 року у справі № 360/1870/19, від 27 серпня 2021 року у справі № 1.380.2019.000974, від 27 січня 2021 року у справі № 160/4284/19.

До суду з цим позовом позивач звернувся 26 липня 2023 року.

Отже, в частині позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, встановленої Постановою КМУ № 713, за період з 01 травня 2022 року по 31 січня 2023 року позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначив, що в травні 2022 року на виконання рішення суду у справі № 200/11560/21 ГУ ПФУ в Донецькій провело перерахунок пенсії.

На час отримання позивачем перерахованої пенсійної виплати тривала збройна агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим на території Донецької області державні установи, в тому числі ГУ ПФУ в Донецькій області, припинили працювати у звичному режимі, не здійснювали прийом громадян, а їх працівники були евакуйовані за межі області.

Позивач вказував на те, що в умовах воєнного стану також був вимушений разом з родиною виїхати за межі Донецької області. При цьому частина документів, які стосувалися його пенсійних виплат, залишилися в м. Слов`янськ, тож позивач не мав до них доступу.

Позивач наголошував, що в період евакуації був порушений звичайний ритм його життя, він був вимушений вживати заходів для організації побуту та забезпечення своєї родини.

За цих обставин позивач не міг перевірити розрахунок розміру його пенсії, виконаний пенсійним органом на виконання рішення суду, та достовірно дізнатися про порушення його права внаслідок припинення нарахування та виплати щомісячної доплати по пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713.

Позивач доводив, що про порушення своїх прав дізнався лише після того, як отримав протокол про перерахунок його пенсії, проведений на виконання рішення суду у справі № 200/288/23.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі цей інститут має на меті полегшення надання учасниками процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поряд із цим, право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому має пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, при вирішенні судом питання щодо надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

З наведених вище мотивів суд відхиляє доводи позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався, отримавши протокол про перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/288/23.

Між тим, оцінивши повідомлені позивачем обставини, з урахуванням критеріїв, наведених Верховним Судом в постанові від 27 січня 2023 року у справі № 580/2129/22, беручи до уваги, що у цій справі йдеться про захист конституційного права особи на соціальний захист, що на час припинення нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії тривав воєнний стан, введений внаслідок широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України; що в умовах воєнного стану позивач з родиною був вимушений евакуюватися з місця свого постійного проживання, що вимагало додаткових зусиль для організації його життя, тощо, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються періоду з 01 травня 2022 року по 31 січня 2023 року, є поважними, а пропущений ним строк підлягає поновленню.

Позовні вимоги в частині, що стосується припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, починаючи з 01 лютого 2023 року, заявлені з дотриманням строку звернення до суду, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС, а тому ОСОБА_1 не потребує його поновлення.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити частково.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог, які стосуються періоду з 01 травня 2022 року по 31 січня 2023 року, та поновити цей строк.

3. В іншій частині заяву позивача залишити без задоволення.

4. Ухвала постановлена і підписана суддею 17 серпня 2023 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко