Справа № 380/14082/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14082/22 пров. № А/857/7076/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Галалайського О. В.,

представника відповідача Романів М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року (прийняте в місті Львові суддею Клименко О. М.; складене в повному обсязі 07 квітня 2023 року) в справі № 380/14082/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання протиправними і скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправними і скасувати прийняті Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Інспекція ДАБК) щодо неї:

- припис від 18 листопада 2021 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- постанову в справі про адміністративне правопорушення № 179-а від 29 грудня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що акт перевірки був складений за її відсутності, що порушило її права, зокрема, бути присутньою під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень. А тому цей акт не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на неї. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірки може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. Натомість, порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування її результатів.

Крім того, вона не здійснювала жодної прибудови балкону до квартири житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ні власними силами, ні шляхом залучення третіх осіб. Жодні інші будівельні роботи вона також не здійснювала; тобто, вона не вчинила жодних дій, які б свідчили про те, що нею вчинені діяння, передбачені частиною шостою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відтак, у спірному випадку відсутні складові адміністративного правопорушення, що унеможливлює притягнення її до відповідальності. Тому в Інспекції ДАБК не було підстав притягувати її до адміністративної відповідальності, яка передбачена частиною шостою статті 96 КУпАП.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Інспекція ДАБК, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак є таким, що підлягає скасуванню. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що перевірка була здійснена у присутності позивача, які було пред`явлено службове посвідчення та надано копію направлення про проведення позапланової перевірки. Щодо відмітки чи підпису про ознайомлення суб`єкта містобудування з направленням, то в жодному законодавчому акті такого не передбачено, отже, не є обов`язковою для заповнення така графа. Вручення копії направлення і було належним повідомленням суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки. Безумовною обставиною, що свідчить про присутність позивача під час позапланової перевірки, було те, що від позивача посадовою особою Інспекції ДАБК під час перевірки було отримано, опрацьовано та долучено до матеріалі справи технічний паспорт. А відмова суб`єкта містобудування від ознайомлення з актом перевірки, приписами, складеними за результатами вжитого заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а так само від отримання примірників цих документів, не є перешкодою для її складання та реалізації у відповідності до норм законодавства. Водночас, представник позивача не надав доказів, що позивач не могла бути присутньою під час позапланової перевірки.

Позивач стверджує, що не здійснює будівельні роботи, проте, долучені до матеріалів справи документи, на які посилається позивач, не спростовують виявлених порушень містобудівного законодавства, при тому, що виконувати будівельні роботи, без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, забороняється. Так, із технічного паспорта видно відсутність балкону, який було виявлено і зафіксовано в ході перевірки.

Також, відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 813/1885/16 будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства та формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист публічних інтересів.

Так як позивача відмовилася від підписання матеріалів перевірки, вони були надіслані її поштою; також поштою було повідомлено позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому неприбуття позивача на розгляд справи не перешкоджало такому.

Відтак, Інспекція діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством; висновки, викладені в акті перевірки, відповідають фактичним обставинам справи, тому підстави для скасування оскаржуваних припису і постанови відсутні.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника подала відзив на апеляційну скаргу, який, з покликанням на практику Верховного Суду, загалом відтворює доводи позовної заяви. Вказує, що була відсутня при проведенні перевірки, про проведення перевірки їй відомо не було, а відтак, вона була позбавлена можливості скористатись своїми правами в цьому випадку; результати перевірки також оформлювались відповідачем за її відсутності. Жодної документації в письмовому вигляді наручно та/або шляхом поштового надсилання вона не отримувала. Позаяк квартира не придатна до проживання, вона в цій квартирі не проживає вже тривалий час і не могла бути в ній присутня під час проведення перевірки чи вчинення будь яких інших дій інспекцією.

Жодна перевірка на об`єкті - квартира АДРЕСА_2 не проводилась і жодних доказів перебування інспектора на об`єкті будівництва відповідач не надав. Підстав вважати, що мав місце не допуск на об`єкт будівництва також немає, позаяк відповідні матеріали не складались. А отже, і підстав стверджувати, що перевірка за вказаною адресою мала місце, немає.

Також сплачений штраф не може свідчити про визнання нею вини, позаяк жодного штрафу вона добровільно не сплачувала. Штраф був стягнутий приватним виконавцем з нею в примусовому порядку в межах виконавчого провадження. І саме після накладення арешту на її кошти та стягнення коштів з її рахунку вона взагалі дізналася про всю ситуацію з відповідною перевіркою.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою № 283146534 від 05 листопада 2021 року.

Відповідно до службової записки заступника начальника відділу інспекційного відділу Інспекції ДАБК від 05.11.2021, яка адресована начальнику Інспекції ДАБК, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 виконується реконструкція квартири, а саме прибудова до існуючого житлового будинку. Згідно з інформацією з Реєстру будівельної діяльності документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, за вищезазначеною адресою не зареєстровано. Відтак, будівельні роботи виконуються без отримання на це відповідного дозвільного документа, що свідчить про факт самочинного будівництва. Враховуючи викладене, заступник начальника відділу інспекційного відділу Інспекції ДАБК просив дозволити провести перевірку законності проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаної службової записки відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 7 Порядку № 553 начальник Інспекції ДАБК видав наказ № 696-П від 05.11.2021 «Про проведення позапланової перевірки», яким наказав: провести позапланову перевірку на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , замовник гр. ОСОБА_1 ». Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих будівельних робіт (пункт 1); відділу інспекційної роботи забезпечити проведення позапланової перевірки, оформлення в установленому порядку направлення для проведення позапланової перевірки (пункт 2).

05.11.2021 відповідно до Порядку № 553, на підставі наказу № 696-П від 05.11.2021 «Про проведення позапланової перевірки» Інспекція ДАБК видала направлення № 696-пп для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом містобудування замовником гр. ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Строк дії направлення з 05 листопада до 18 листопада 2021 року.

З 05.11.2021 по 18.11.2021 головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Мельник О. П. на підставі наказу № 696-П від 05.11.2021 «Про проведення позапланової перевірки» та направлення № 696-пп від 05.11.2021 провів позапланову перевірку щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт № 696-пп від 18.11.2021, в якому зазначено, що «за адресою АДРЕСА_1 , під час проведення перевірки, з виїздом на місце візуальним оглядом встановлено, що на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » проведено будівельні роботи щодо прибудови балкону до квартири житлового будинку. Об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2. Під час проведення перевірки встановлено, що прибудова балкону до квартири житлового будинку виконано без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт».

В акті перевірки також вказано, що в останній день перевірки для підписання акта гр. ОСОБА_1 не з`явилася; примірник цього акта надіслано поштою через поштове відділення.

18.11.2021 головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Мельник О. П. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статей 254, 255 та 256 КУпАП склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 », виявлено порушення щодо прибудови балкону до квартири житлового будинку, виконаної без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена частиною 6 статті 96 КУпАП.

18.11.2021 головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Мельник О. П. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, видав припис ОСОБА_1 з вимогою у термін двох місяців з дати отримання припису усунути виявлені порушення згідно з чинним законодавством та повідомити про його виконання Інспекцію ДАБК.

29.12.2021 начальник Інспекції ДАБК Павлишин Т. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 696-п від 18.11.2021, протокол про адміністративне правопорушення від 18.11.2021) встановив порушення ОСОБА_1 вимог пункту 3 частини 1 статті 34, частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу 3 пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 96 КУпАП, у зв`язку з чим постановив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 96 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Вважаючи зазначені вище припис та постанову протиправними, ОСОБА_1 оскаржила їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції зазначив, що невиконання відповідачем вимог пунктів 7, 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, щодо належного повідомлення позивачки про намір проведення перевірки, а також забезпечення її присутності під час проведення перевірки є значним порушенням процедури проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю та є самостійною і достатньою підставою для висновку про незаконність її проведення і як наслідок зумовлює скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553).

Пунктом 5 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

За змістом пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У випадку, коли суб`єкти містобудування або його представники, які будують або збудували об`єкт будівництва та були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування.

Пункт 13 Порядку № 553 визначає, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон) визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 (далі - Порядок № 244), пунктом 13 якого визначено, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб`єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).

У разі відмови суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.

Суб`єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід`ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 244 під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз`яснює суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов`язки, передбачені Законом та цим Порядком.

За змістом пункту 17 Порядку № 244 справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства проведена відповідачем за відсутності позивача, який про проведення перевірки повідомлений не був, направлення на проведення перевірки та повідомлення про перевірку посадова особа відповідача йому не надавала.

З приводу цього колегія суддів зауважує, що однією з гарантій дотримання чинного законодавства під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є дотримання прав суб`єктів містобудування, закріплених у пункті 13 Порядку № 553, зокрема у підпунктах 3 - 5, відповідно до яких суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

А пунктом 21 цього Порядку зазначено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

А відтак акт, складений за відсутності позивача чи уповноваженого представника позивача, не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на позивача, що порушило права позивача, а саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі № 822/680/16, від 27.02.2019 у справі № 210/3059/17, від 17.07.2019 у справі № 822/714/16, від 08.08.2019 у справі № 822/712/16, від 15.05.2020 у справі № 826/12176/16, від 17.09.2020 у справі № 826/10908/18, від 30.10.2020 у справі № 802/2298/15-а та від 21.12.2022 у справі № 815/2318/17.

За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача під час проведення перевірки та незаконності прийнятих за її результатами рішень і прийняв законне рішення про задоволення позову.

З цього приводу колегія суддів також зауважує, що в акті перевірки відображено участь лише посадової особи відповідача, яка брала участь у проведенні заходу державного контролю; участь позивача в акті не відображена, як і не зазначено про відмову позивача від підпису акта (т. 1 а. с. 18).

Також у направленні № 696-пп від 05.11.2021 для проведення позапланового заходу відсутня відмітка про ознайомлення з цим направленням, як і не зазначено про відмову позивача відпису цього направлення (т. 1 а. с. 13 - 14).

Стосовно тверджень апелянта про те, що обставиною, яка свідчить про безумовну присутність позивачки під час позапланової перевірки, проведеної в період з 05.11.2021 по 18.11.2021, є отриманий від позивачки посадовою особою Інспекції технічний паспорт, складений 03.01.2013 року, копія якого долучена до матеріалів перевірки, колегія суддів зауважує, що про наявність такого документа також не зазначено у відповідному розділі акта.

Крім цього, відповідно до вимог пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Також органи державного архітектурно-будівельного контролю є користувачами Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в якій розміщені, зокрема, копії будівельних паспортів.

Позаяк інших доказів проведення перевірки у присутності позивача відповідачем не надано, сама по собі наявність в розпорядженні посадової особи відповідача під час перевірки документів щодо об`єкта будівництва не може бути безумовним доказом присутності позивача під час перевірки.

Водночас, порушення порядку проведення перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про незаконність її проведення і як наслідок зумовлює скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Оскільки підставою для скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, є порушення порядку його проведення, тому виявлені під час такого заходу порушення не можуть вважатись належним чином зафіксованими і не можуть бути предметом дослідження та перевірки в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги підлягали задоволенню з підстав порушення відповідачем порядку проведення перевірки, безвідносно до наявності чи відсутності з боку позивача порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим зокрема у постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 815/2318/17.

Аналогічно в постановах від 05.02.2019 у справі № 821/1157/16 та від 04.02.2019 у справі № 807/242/14 Верховний Суд сформував правову позицію про те, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення.

У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої.

Також у постанові від 27.09.2019 у справі № 210/3059/17 Верховний Суд вказав, що акт, складений за відсутності суб`єкта містобудування, не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу, що порушило права позивача, а саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень.

Встановлені в справі обставини та вказані висновки повністю спростовують доводи апеляційної скарги, а відтак колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив і оцінив вказані обставини справи та прийняв рішення з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на постанову Верховного Суді від 15.05.2020 у справі № 813/1885/16, позаяк в цій справі позивачу попередньо із запізненням було надіслано лист-виклик, згідно з яким позивача зобов`язано забезпечити доступ до об`єкта перевірки. Також суд першої інстанції під час судового засідання допитав як свідків осіб, які брали участь в проведенні перевірки та пояснили, що позивача при проведені перевірки не було, лише за допомогою працівників правоохоронних органів вдалось встановити місце перебування позивача в день проведення перевірки. Проте, позивач відмовився від ознайомлення з актом перевірки та від отримання його примірника, у зв`язку з чим документи, складені за результатом перевірки, включаючи протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому містилась інформація про час та місце розгляду справи, направлені позивачу засобами поштового зв`язку. Тобто, позивач мав можливість давати пояснення та заперечення за результатами проведеної перевірки під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а несвоєчасне повідомлення про проведення перевірки було зумовлено не встановленням особи, яка здійснює будівництво. При цьому з метою дотримання встановленого порядку до перевірки залучено працівників правоохоронних органів.

Тобто, висновки у вказаній справі були зроблені судом за інших фактичних обставин, а тому не можуть бути враховані при розгляді цієї справи.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року в адміністративній справі № 380/14082/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 16 серпня 2023 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду