Справа № 160/8032/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2023 року Справа № 160/8032/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Храмцова Є.В.
позивача: не з`явився;
представника позивача: не з`явився;
від відповідача: Мазаіхін В.О., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ухов Роман Владиславович, до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: 18.04.2023 через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ухов Роман Владиславович, до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 «Дніпровський військовий госпіталь» та скасувати довідку №2359 від 08.07.2022, якою оформлена постанова військово-лікарської комісії;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 «Дніпровський військовий госпіталь» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) повторно оглянути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з метою визначення ступеню його придатності до військової служби із врахуванням висновків (рішення) суду в адміністративній справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовослужбовцем, який був мобілізований під час дії воєнного стану на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №69/2022. 08.07.2023 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 була складена довідка №2395 стосовно солдата ОСОБА_1 , згідно з якою позивач був визнаний придатним до військової служби. Позивач скористався правом на оскарження цієї довідки до Регіональної військово-лікарської комісії та Центральної військово-лікарської комісії, які у своїх відповідях на заяви позивача вказали на відсутність підстав для скасування довідки. Не зважаючи на відповіді Регіональної військово-лікарської комісії та Центральної військово-лікарської комісії, позивач не погоджується з довідкою відповідача від 08.07.2022, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/8032/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду від 24.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в адміністративній справі; зазначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суддею Кучугурною Н.В. одноособово.
Підготовче засідання призначено на 17 травня 2023 року на 10:00 год.
11.05.2023 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач не погоджується з позовними вимогами. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку позаштатної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 щодо придатності до військової служби, військовослужбовець має право звернутись до регіональної військово-лікарської комісії або Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку. При цьому, постанови Центральної військово-лікарської комісії можуть бути оскаржені в судовому порядку. У свою чергу, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Додатково відповідач зазначає, що в Положенні №402 про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не визначено порядку оскарження довідок позаштатної військово-лікарської комісії (Військової частини НОМЕР_1 ).
Крім цього, 11.05.2023 відповідачем подано клопотання, в якому зазначено про неможливість представника військової частини НОМЕР_1 бути присутнім у судовому засіданні, призначеному на 17.05.2023.
15.05.2023 представником позивача через систему «Електронний суд» подано клопотання про призначення у справі військово-лікарської експертизи.
17.05.2023 справу №160/8032/23 було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кучугурної Н.В. у щорічній відпустці.
Судове засідання було відкладено на 31.05.2023 на 13:00 год.
Підготовче судове засідання 31.05.2023 було проведено за участю представника відповідача Мазаіхіна В.О., позивач та його представник у судове засідання не з`явились. У зв`язку з цим, судове засідання було відкладено на 19.06.2023 на 11:40 год.
19.06.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ухова Р.В. та представника відповідача Мазаіхіна В.О.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.06.2023 клопотання представника позивача адвоката Ухова Романа Владиславовича про призначення судової військово-лікарської експертизи в адміністративній справі №160/8032/23 залишив без задоволення.
Ухвалою суду від 19.06.2023 продовжено підготовче провадження у справі №160/8032/23 на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання у справі №160/8032/23 на 30 червня 2023 року на 10:00 год.
30.06.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю представника відповідача Мазаіхіна В.О., позивач та його представник у судове засідання не з`явились. 29.06.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача. Також адвокат Ухов Р.В. просить суд закрити підготовче провадження у справі та зазначає, що додаткових заяв і клопотань не має.
Ухвалою суду від 30.06.2023 закрито підготовче провадження; призначено судове засідання для розгляду справи №160/8032/23 по суті на 02 серпня 2023 року на 11:00 год. При цьому, дата судового засідання була визначена з урахуванням інформації щодо зайнятості представника позивача, наведеної у відповідній заяві.
Крім цього, з 03.07.2023 по 28.07.2023 суддя Кучугурна Н.В. перебувала у щорічній відпустці.
02.08.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій вказано, що позивач був зарахований в списки військової частини без відповідної процедури мобілізації, військово-лікарська комісія під час зарахування позивача до списків частини ТРО не проводилась. Позивач звертався до командування ТРО для надання направлення на проходження ВЛК. ТРО відмовляло позивачу посилаючись на наявну довідку про стан здоров`я позивача (що оскаржується у вказаній справі). В свою чергу, жодної належної медичної допомоги позивачу не було надано. Сторона позивача надала медичні документи з приводу того, що ВЛК (ймовірно умисно) не вказує усіх належних діагнозів позивача для того щоб не виносити висновок про його непридатність до служби відповідно до чинного законодавства. У свою чергу командування ТРО сказало, щоб позивач лікувався власними силами та на цей час направило документи до правоохоронних органів. Сторона позивача обрала спосіб захисту визначений у позовній заяві із метою встановлення належного стану здоров`я позивача із врахуванням медичних документів, що були надані сторонніми лікарями, оскільки у разі оскарження бездіяльності командування щодо ненадання направлення на проходження ВЛК судами може бути прийнято рішення про відмову у задоволенні позову (дискреційні повноваження командирів) або рішення суду буде не виконуватись тривалий час. Крім того, судом може бути прийнято рішення про скасування оскаржуваної довідки ВЛК та про повторне проходження ВЛК у відповідача із врахуванням рішення суду.
02.08.2023 розгляд справи по суті відбувся за участю представника відповідача Мазаіхіна В.О., позивач та його представник у судове засідання не з`явились. 02.08.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
У судовому засіданні 02.08.2023 представник Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 заявив усне клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду. У праві, що розглядається оскаржується постанова ВЛК, оформлена довідкою від 08.07.2022 №2359. Таким чином, станом на час розгляду справи зазначена довідка втратила свою чинність, тому представник відповідача вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Ухвалою суду від 02.08.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження в адміністративній справі №160/8032/23.
У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог і у їх задоволенні просив відмовити.
У судовому засіданні 02.08.2023 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Згідно з витягом з наказу від 03.03.2022 №6 командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині), копія якого надана до матеріалів справи, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зараховано в списки частини та призначено до НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » солдата ОСОБА_1 стрільцем 3 відділення 2 взводу 4 роти НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вважати таким, що з 03.03.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: Укази Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №69/2022.
08.07.2023 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 була складена довідка №2395 стосовно солдата ОСОБА_1 , 1972 р.н., в/ч НОМЕР_4 , призваного у Збройні Сили Шевченківським РТЦК та СП Дніпропетровської області у березні 2022 р.
У довідці зазначено про те, що проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_1 08 липня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0 ст. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Вертеброгенна люмбалгія. Міжхребцевий остеохондроз грудо-поперекового відділу хребта. Спондилоартроз. Міжхребцеві грижі на рівні L5-S1. Больовий синдром, незначне тимчасове порушення згинання на фоні люмбалгії. Відсутність жовчного міхура після лапаротомічної холецистектомії (09.2021р.) з приводу жовчно-камяної хвороби, гострого калькульозного холецистита. Далекозоркість ступеню 0,25 Д обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 39в, 23г, 64в, 54в графи ІІ розкладу хвороб придатний до військової служби.
Позивач звернувся до військово-лікарської комісії регіону (Військово-медичного клінічного центру Південного регіону) з заявою від 12.12.2022 про перегляд та оскарження висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022.
У відповіді від 27.12.2022 №197-з Регіональної військово-лікарської комісії на вказану заяву з оскарженням діагнозу і висновку про ступінь придатності до військової служби солдата ОСОБА_1 в довідці ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 08.07.2022 №2359 зазначено, що в довідці ВЛК в/ч НОМЕР_1 №2359 від 08.07.2022 постанова про ступінь придатності і статті Розкладу хвороб визначені вірно, відповідно до експертного діагнозу і тому скасуванню не підлягають.
У подальшому позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії з заявою від 10.01.2023 про перегляд та оскарження висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022.
У відповідь на цю заяву Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом від 17.03.2023 №598/1836 повідомила позивача про те, що за встановленим військовослужбовцю ОСОБА_1 діагнозом, постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022 прийнято вірно. Згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військової служби не вбачається. Враховуючи зазначене, підстав для перегляду та скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022, немає. У випадку погіршення стану здоров`я військовослужбовця ОСОБА_1 запропоновано звертатись встановленим порядком до командування військової частини з метою направлення його на лікування до закладів охорони здоров`я.
Не зважаючи на зазначені відповіді, позивач не погоджується з висновком військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022 №2395, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (абзац 2 частини перша статті 11 Закону №2011-XII).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ). Цей Закон також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).
За змістом частини третьої статті 1 Закону № 2232-XI військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої та шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України (частина 13 статті 2 Закону № 2232-XI).
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частини 14 статті 2 Закону №2232-ХІ).
За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
В період виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення у справі дія воєнного стану припинена не була.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.
Як установив суд, позивач є військовослужбовцем, який був призваний на військову службу на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №69/2022 «Про загальну мобілізацію».
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд, зокрема, військовослужбовців та членів їхніх сімей, визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно з пунктом 1.3. глави 1 розділу І Положення №402, є: аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться:
а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;
б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Пунктом 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 визначено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями (пункт 6.8 глави 6 розділу II Положення №402).
Відповідно до пункту 6.9. глави 6 розділу II Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10. глави 6 розділу II Положення №402).
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах. Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється (п.2.2. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.6.1.-2.6.7. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
До складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
До участі в роботі позаштатних ВЛК на правах членів комісії залучаються головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень та інші лікарі-спеціалісти військових лікувальних закладів, начальники медичної служби та представники командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, та військові спеціалісти за клопотанням ВЛК.
Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів.
На підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.
Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.
До складу ВЛК, створеної у цивільному лікувально-профілактичному закладі, за рішенням начальника ВМКЦ регіону може бути введений військовий лікар - представник найближчого військового лікувального закладу, медичної служби військової частини.
ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону, де обстежуються, лікуються і проходять медичний огляд військовослужбовці (п.п.2.4.3. п.2.4. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до п. 2.4.4 п. 2.4 глави 2 розділу І Положення №402, на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.
Згідно з п.п.2.4.5 п.2.4. глави 2 розділу І Положення №402, ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п.п.2.4.10. п.2.4. глави 2 розділу І Положення №402).

Таким чином, ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону, де обстежуються, лікуються і проходять медичний огляд військовослужбовці. При цьому, ВЛК регіону має право переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК, тобто і постанови позаштатних ВЛК, якою у справі, що розглядається, і є військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 «Дніпровський військовий госпіталь». А вже постанови ВЛК регіонів можуть бути оскаржені до Центральної військово-лікарської комісії або в судовому порядку.

Відповідно до п.п.2.3.1. п.2.3. глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Центральна військово-лікарська комісія, серед іншого, має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (п.п.2.3.4. п.2.3. глави 2 розділу І Положення №402).

Підпунктом 2.3.5. пункту 2.3. глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

У цій справі, ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_4 , в якій він проходить військову службу, було направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою вирішення придатності військової служби, про що свідчить відповідне направлення від 28.06.2022 №142, копія якого надана до матеріалів справи.

08.07.2023 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 була складена довідка №2395 стосовно солдата ОСОБА_1 , 1972 р.н., в/ч НОМЕР_4 , призваного у Збройні Сили Шевченківським РТЦК та СП Дніпропетровської області у березні 2022 р. Тобто постанова військово-лікарської комісії була оформлена довідкою від 08.07.2022 №2395.

Як установив суд, позивач оскаржив зазначену довідку до Військово-лікарської комісії регіону (Військово-медичного клінічного центру Південного регіону) та Центральної військово-лікарської комісії.

За результатами розгляду заяв позивача Військово-лікарська комісія регіону та Центральна військово-лікарська комісія не знайшли підстав для перегляду та скасування постанови (довідки) ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022.

Отже, позивач скористався правом на оскарження довідки позаштатної військово-лікарської комісії від 08.07.2022 у порядку, встановленому Положенням №402. При цьому, право на оскарження постанов військово-лікарської комісії регіону та Центральної військово-лікарської комісії, які можуть бути оскаржені в судовому порядку, позивачем реалізовано не було.

Поряд з цим, Центральна військово-лікарська комісія у відповіді від 17.03.2023 №598/1836 повідомила позивача про те, що у випадку погіршення стану здоров`я військовослужбовця ОСОБА_1 запропоновано звертатись встановленим порядком до командування військової частини з метою направлення його на лікування до закладів охорони здоров`я.

Матеріали справи свідчать, що в серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_4 був направлений на стаціонарне лікування в неврологічне відділення Військової частини НОМЕР_1 (направлення №217).

Також суд зазначає, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18).

Відповідно до п.22.12. глави 22 розділу 21 Положення №402, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Як зазначено вище, постанова військово-лікарської комісії стосовно солдата ОСОБА_1 була оформлена довідкою від 08.07.2022.

Таким чином, з огляду на Положення №402, вказана довідка втратила свою чинність.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, а також враховуючи те, що предмет спору у цій стосується встановлення наявності/відсутності підстав правомірності довідки від 08.07.2022, яка втратила свою чинність, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач: Військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 14.07.2023.

Суддя Н.В. Кучугурна