Справа № 280/2995/23
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 280/2995/23
Провадження номер 2-а/317/26/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі судового засідання Ботушанській Є.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Горелкіної І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Горелкіної Ірини Анатоліївни звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05 травня 2023 року інспектором 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Харченко Катериною Дмитрівною винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Вказане порушення ПДР України було виявлено за допомогою приладу TruCаm LTI 20/20 ТС008387. У постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем марки BMW 320D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Запоріжжя по просп. Соборний, 119 зі швидкістю 80 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає рішення посадової особи протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси, оскільки відповідачем жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано. Зокрема вказує на те, що пристрій TruCam, за допомогою якого була зафіксована швидкість руху не може використовуватись з рук, а має бути закріплений стаціонарно. Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.76», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, в тому числі і швидкісного режиму. Також позивач стверджує, що він не мав фізичної змоги бачити дорожній знак «Автоматична фіксація порушень Правил дорожнього руху», з огляду його візуальну непомітність при здійсненні руху на автомобілі, так як вказаний дорожній знак знаходиться за деревом. Крім того, позивач зазначає, що пристрій для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam, був використаний працівниками поліції неправомірно.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6940148 від 05 травня 2023 року законною та обґрунтованою. Результатом фіксації встановлено перевищення обмеження швидкості особою, яка керувала автомобілем BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 . Лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTІ 20/20, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. На лазерному вимірювачі швидкості TruCam ІІ LTІ 20/20 міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення. Тобто факт вчинення правопорушення підтверджений належними доказами. До відзиву додано диск з відеозаписом правопорушення.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні доводи, викладені у позові, підтримали у повному обсязі та просили скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. З підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити без участі представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначав про те, що відносно нього інспектором рядовим поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Харченко Катериною Дмитрівною 05 травня 2023 року складено Постанову серії ЕАС № 6940148 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 05 травня 2023 року об 12:10 год. у м. Запоріжжя, проспект Соборний, 119, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , де встановлено обмеження швидкості 50 км/год, перевищив встановлені обмеження швидкості на 30 км/год, а саме рухався зі швидкістю 80 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Судом встановлено, що вказане порушення було зафіксовано не в автоматичному режимі технічним засобом лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LT1 20/20, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, номер ТС008387, який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26754, чинне до 15 грудня 2023 року.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

П. 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України, належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачем та його представником, на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві та вимог, не надано суду будь-яких належних доказів того, що постановою від 05 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративний штраф.

При цьому, оскаржувана постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній вказаний пункт ПДР, який порушив позивач, а саме - п. 2.4 ПДР, в оскаржуваній постанові міститься посилання на наявність інформації, отриману за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Жодними положеннями Закону № 580-VIII не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх ціпків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

Так, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото-відеофіксації порушень дорожнього руху.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що автомобіль BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , 05.05.2023 рухався на недозволеній швидкості 80 км/год у м. Запоріжжя по пр. Соборному, 119, при встановленому обмеженні швидкості руху у 50 км/год, тобто перевищення встановленого обмеження на 30 км/год.

Крім того, представником відповідача надано до матеріалів справи оптичний диск із вищезазначеними доказами, отриманими за допомогою технічного приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LT1 20/20, яким підтверджується наявність вчинення правопорушення позивачем. Відеозаписи з вказаного диску було оглянуто в судовому засіданні.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, позивач визнав факт перевищення ним дозволеної швидкості руху на вказаному відрізку дороги.

Інформацією про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є диск долучений до матеріалів справи, на якому міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення.

Відтак, факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 73 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 22, 72-79, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.08.2023.

Суддя І.Б. Громова