Справа № 380/8447/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

14 серпня 2023 року

м. Київ

справа №380/8447/21

адміністративне провадження №К/990/15190/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року

у справі №380/8447/21

за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова

до Виконавчого комітету Львівської міської ради,

треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2023 року касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року залишено без руху з підстав, передбачених статтею 332 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2023 року продовжено заступнику керівника Львівської обласної прокуратури процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 липня 2023 року.

25 липня 2023 року надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху та надано документ про сплату судового збору.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №165 від 12 березня 2021 року "Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з прибудовою житлових будинків на АДРЕСА_1 ".

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано у спірних правовідносинах норми матеріального права, зокрема, статтю 5 Закону України "Про основи містобудування" від 16 листопада 1992 року № 2780-XII (далі - Закон № 2780-XII), статті 17, 18, 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI)., положення Порядку інформування Міжурядового комітету з охорони всесвітньої культурної і природної спадщини про наміри здійснити містобудівні перетворення на території об?єкта культурної спадщини, включеного до Списку всесвітньої спадщини, та/або в межах його буферної зони, затвердженого наказом Міністерства культури України 20 квітня 2018 року №345 (далі - Порядок № 345), статті 32 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08 червня 2000 року №1805-III (далі - Закон №1805-III), статті 11 Закону України "Про будівельні норми" від 05 листопада 2009 року № 1704-VI (далі - Закон № 1704-VI), у зв`язку із чим суди помилково зазначили про відсутність підстав для висновку щодо порушення відповідачем вимог законодавства при наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на "Реконструкцію з прибудовою житлових будинків по АДРЕСА_1 ".

Скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що затверджені містобудівні умови та обмеження не відповідають вимогам чинного генерального плану, в частині здійснення нового будівництва 5 поверхового будинку з підземним паркінгом, шляхом його прибудови у центральній частині міста, де зосереджена основна частина історично сформованої цінної капітальної забудови, в межах історичного ареалу та буферної зони об?єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, плану зонування території за історико-архітектурним регламентом, в частині здійснення прибудови з порушенням гранично допустимої висотності об?єкта, Державним будівельним нормам щодо недотримання визначених відступів від червоних ліній вулиць.

На цій підставі зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 11 грудня 2019 року у справі № 369/7296/16-а, від 20 грудня 2019 року у справі № 520/14995/16-а, від 18 серпня 2021 року у справі № 509/931/17 про те, що генеральний план населеного пункту містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово. Затверджуючи своїм рішенням містобудівну документацію щодо внесення змін до генерального плану населеного пункту місцева рада формує обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.

Також скаржник звертає увагу на те, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11 липня 2022 року у справі № 1.380.2019.006107, рішення Львівської міської ради №1311 від 9 грудня 2005 року "Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова" є чинним і скасований не був.

Крім того, заступник керівника Львівської обласної прокуратури вказує, що суди неправильно застосували положення статті 32 Закону №1805-III та не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 826/12524/18 про заборону містобудівних робіт на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів, занесених до Списку історичних населених місць України без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Наведені доводи, поміж іншим, вказують на існування обставин, передбачених пунктом першим частини четвертої статті 328 КАС України і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, враховуючи суспільне значення результатів розгляду вказаної справи, що стосується насамперед забезпечення державою належної охорони культурної спадщини та історичних пам`яток, відповідно до положень статті 54 Конституції України, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 5 Закону № 2780-XII, статей 17, 18, 29 Закону № 3038-VI, положень Порядку № 345, статті 32 Закону №1805-III, статті 11 Закону № 1704-VI. Крім того, Суд також перевірить необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 826/12524/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 369/7296/16-а, від 20 грудня 2019 року у справі № 520/14995/16-а, від 18 серпня 2021 року у справі № 509/931/17, від 11 липня 2022 року у справі № 1.380.2019.006107.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Крім того, Суд звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІСТ, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, враховуючи запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою економії, Суд рекомендує учасникам справи зареєструватися у системі "Електронний суд".

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі №380/8447/21 за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи № 380/8447/21.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді: С.М. Чиркін

В.М. Шарапа