Справа № 160/19738/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19738/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року (суддя Озерянська С.І., повний текст рішення складено 07.04.2023) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в прийнятті декларації про відмову від громадянства Російської Федерації; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати в розмірі 1985 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 25.10.2022 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, позивач подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначила, що судом обрано неефективний спосіб захисту прав та законних інтересів позивача. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач, в свою чергу, не погоджується з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог. В апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою РФ, 28.05.2021 подала до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням.

Одночасно ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, виданим уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання нею з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства (підданства) російської федерації вона зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина до уповноваженого органу цієї держави (російська федерація).

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 04.10.2021 прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Позивач отримала довідку від 21.10.2021 № 1039/21 про реєстрацію громадянкою України та тимчасове посвідчення громадянина України від 05.11.2021 зі строком дії до 04.10.2023.

ОСОБА_1 25.10.2022 звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в якій просила прийняти від неї декларацію про відмову від іноземного громадянства, з посиланням на існування незалежних від неї причини неотримання документу про припинення іноземного громадянства російської федерації.

В обґрунтування поважності причин подання відповідної декларації ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку з припиненням роботи посольства російської федерації в Україні припинення консульського прийому громадян з початку збройної агресії російської федерації, а також враховуючи, що внаслідок широкомасштабних воєнних дій проїзд на територію російської федерації є для неї неможливим, позивач позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано відповідь від 02.11.2022, в якій відповідач послався відсутність правових підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, вичерпний перелік яких визначений Законом України «Про громадянство України».

Вказана відмова стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Відповідач наполягає, що даний перелік «незалежних від особи причин» є вичерпним, а тому правові підстави для прийняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні.

Апелянт зазначає, що неподання позивачем до міграційної служби документів, які засвідчують факт звернення до компетентного органу російської федерації з клопотанням про припинення громадянства цієї держави, унеможливлює подання декларації про відмову від іноземного громадянства до міграційної служби України.

Разом з суд апеляційної інстанції вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та нерозсудливими, адже є загальновідомим фактом повномасштабне воєнне вторгнення російської федерацію на територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).

На сьогодні дія воєнного стану продовжена згідно з відповідними Указами Президента України.

У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил РФ в Україну 24 лютого 2022 року були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією.

Це означає, що посольства та консульства РФ в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві РФ відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації є протиправною, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача такий висновок не спростовують.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав та законних інтересів позивача не є ефективним, адже в своєму листі відповідач чітко вказав, що підстави для прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства визначені Законом України «Про громадянство України» та є вичерпними.

Таким чином, відповідач розглянув подану ОСОБА_1 заяву по суті та дійшов висновку, що правові підстави для прийняття декларації відсутні.

Суд під час розгляду справи констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства РФ, відтак належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/19738/22 скасувати в частині відмови в задоволенні позову та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 25.10.2022 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти подану 25.10.2022 ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації.

Додатково присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 60 коп.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі, який є належним пропорційно оскарженій частині рішення суду першої інстанції, 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 15 серпня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 15 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров