Справа № 280/947/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року м. Дніпросправа № 280/947/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року у справі №280/947/21 за виключеними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури про визнання протиправними дій та рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури, відповідно до якого та з урахуванням уточнень, просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо проведення атестації позивача та щодо прийняття рішення Другою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 №68 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використання комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знать та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора";

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника відповідача 2 №2481к від 24.12.2020 про звільнення позивача з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 29.12.2020;

- поновити позивача на посаді прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури, з 30.12.2020;

- стягнути з відповідача 2 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення про поновлення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2022 року у справі №280/947/21 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року в адміністративній справі №280/947/21 залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 16.06.2022 року.

В подальшому позивач подав до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року у справі №280/947/21.

В обґрунтування заяви зазначено, що 01 березня 2023 року на пленарному засіданні Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив Рішення № 1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX). Так, згідно із п. 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". Позивач вважає, що оскільки Конституційним Судом України наведені вище приписи Закону № 113-ІХ визнані неконституційними (такими, що не відповідають нормам Конституції України), є підстави для перегляду судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки звільнення позивача з органів прокуратури було незаконним.

Запорізькою обласною прокуратурою та Офісом Генерального прокурора було подано відзиви на вказану заяву, в яких просили відмовити у її задоволені.

Апеляційний суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2023 від 01 березня 2023 року по справі №3-5/2022(9/22) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX (далі по тексту - Закон №113-IX).

Пункт 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Позивач з посиланням в заяві на вказане рішення Конституційного Суду зазначає, що оспорюваний припис Закону №113 містить як окремі ознаки акта правозастосування, тобто індивідуального акта права, адресованого прокуророві, якого попереджають "про можливе майбутнє звільнення з посади", так і ознаки знеособленого нормативного припису, що не містить жодних персональних даних.

Позивач вважає, що був порушений встановлений законом порядок звільнення прокурора в частині процедури попередження про звільнення, а тому його звільнення з органів прокуратури є неправомірним.

Колегія суддів зазначає, що оскільки рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 року не має зворотної дії у часі та не розповсюджується на правовідносини між сторонами, які виникли раніше ніж вказане рішення, відсутні підстави як для визнання протиправними дій відповідача щодо звільнення позивача, так і перегляду за виключними обставинами постанови апеляційного суду.

В резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 року чітко зазначено, що оспорюваний пункт Закону України №113-ІХ втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 01.03.2023 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність підстав для перегляду постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2023 року за виключними обставинами та задоволення заяви позивача.

Відповідно до частини першої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись статтями 243, 251, 315, 321, 325, 328, 329, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року у справі №280/947/21 за виключеними обставинами - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова