Справа № 480/7924/22
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Справа № 480/7924/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7924/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 період починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022 як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» , Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року і по 30.06.2022 року як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)", пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, як такому що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримує додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по день винесення судового рішення.

Ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/7924/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн., проте, виплата такої винагороди здійснюється на підставі наказу командира у разі безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях.

Так, за 2022 рік позивачу виплачувались наступні суми: у лютому - 5357,14 грн., у березні - 100000,00 грн., у квітні - 46333,33 грн., у травні - 30000 грн., у червні - 30000 грн., у липні - 30000,00 грн., у серпні - 30000,00 грн., у вересні - 39333,33 грн., у жовтні - 30000,00 грн. Дані виплати здійснювалися відповідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплати додаткових винагород за відповідні місяці 2022 року.

Відтак відповідач вважає, що позовна вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу у період починаючи з 24.02.2022 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 є незаконною.

На вказаний відзив представником позивача була надана відповідь, у якій останній зазначає, що відповідно до телеграми № 248_1298 від 25.03.2022 Департаменту фінансів Міністерства оборони України та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 роз`яснено терміни та порядок нарахування та виплати, документального підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях. Так, відповідно до зазначеної телеграми під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- здійснення заходів з виводу сил та засобів і під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Представник позивача зазначає, що вочевидь особовий склад військової частини (відповідача), починаючи з часу створення, виконував всі вищезазначені дії, що врешті є головною передумовою та метою створення військових чистин. Натомість, зі змісту відзиву відповідача вбачається заперечення стосовно взагалі факту прийняття позивачем участі у бойових діях, виходячи з тлумачення термінів - виконання бойових наказів так і взагалі заперечення проти його права на отримання будь-якої грошової винагороди. Такі заперечення відповідача с формальними по своїй суті. На переконання представника позивача, відповідачем у відзиві не надано жодних належних та допустимих доказів та підстав, які відповідно до постанови та вказаної телеграми були б причиною ненарахування та невиплати позивачу належної йому додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у період та строки, зазначені у позовній заяві.

На вказану відповідь відповідач надав заперечення, у якому зазначив про необґрунтованість доводів позивача та додатково просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 22.02.2023 відповідачу встановлено строк для подання додаткових доказів у справі.

На виконання вимог ухвали відповідач надав додаткові докази (а.с. 57-157).

Відтак, вбачається здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , де проходить службу на момент звернення до суду (а.с.13-16).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача, щодо не прийняття наказів про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в сумі 100000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по дату прийняття рішення у даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, та №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Вказана Постанова № 168 у спірному періоді мала декілька редакцій, щодо предмету спору.

Зі змісту Постанови № 168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою № 168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

З матеріалів справи суд встановив, що згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , позивач у період з лютого по листопад 2022 року отримував додаткову грошову винагороду у наступних розмірах: у лютому - 5357,14 грн., у березні - 100000,00 грн., у квітні - 46333,33 грн., у травні - 30000,00 грн., у червні - 30000,00 грн., у липні - 30000,00 грн., у серпні - 30000,00 грн., у вересні - 39333,33 грн., у жовтні - 100000 грн., у листопаді - 30000,00 грн. (а.с. 58).

Також в зазначеній картці особового рахунку військовослужбовця № 341 - ОСОБА_1 вказано, що нараховані суми грошового забезпечення перераховано на картковий рахунок, заборгованість щодо нарахованих сум грошового забезпечення відсутня.

Разом з тим, відповідачем надано суду копію рапорту командира мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 складеного на адресу командира військової частини НОМЕР_1 . У вказаному рапорті доповідається, що солдат ОСОБА_1 був зарахований в список військової частини НОМЕР_1 наказом № 20 від 24.02.2022 та з 24.02.2022 по 15.04.2022 приймав безпосередню участь у обороні м. Суми згідно наказу № 1 від 24.02.2022 (а.с. 156).

Однак, відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , останньому у лютому нараховано та виплачена додаткова винагорода у сумі 5357,14 грн. (а.с. 58), що не відповідає розміру додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 з розрахунку 100000 грн., визначеного Постановою № 168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , у березні йому нарахована та виплачена додаткова винагороду у сумі 100000 грн., що відповідає збільшеному розміру додаткової винагороди, визначеному Постановою № 168 (а.с. 58).

Також, відповідно до вищевказаного рапорту позивач з 01.04.2022 по 15.04.2022 приймав безпосередню участь у обороні м. Суми, у зв`язку з чим відповідно до Постанови № 168 позивач має право на нарахування та отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а саме з 01.04.2022 по 15.04.2022.

Разом з тим, відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 у квітні 2022 року позивач отримав додаткову винагороду лише 46333,33 грн., що не відповідає сумі додаткової винагороди за 15 днів з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (а.с. 58).

У травні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (а.с.58) та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 82 від 31.05.2022 (а.с. 108), позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 в сумі 30000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в травні 2022 року.

У червні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (а.с. 58) та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 144 від 01.07.2022 (а.с. 113), позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 30000,00 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь- яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у червні 2022 року.

У липні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (а.с. 58) та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 174 від 31.07.2022 (а.с. 119), позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 в сумі 30000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в липні 2022 року.

У серпні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (а.с. 58) та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 212 від 31.08.2022 (а.с. 125), позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 в сумі 30000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у серпні 2022 року.

У вересні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 в сумі 39333,33 грн., в тому числі за період з 27.09 по 30.09 додаткову винагороду нараховано в збільшеному розмірі 100000 грн. пропорційно часу участі у бойових діях (а.с. 58).

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у вересні 2022 року, крім як фактичного нарахування позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 27.09.2022 по 30.09.2022.

У жовтні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 в сумі 100000,00 грн., що відповідає збільшеному розміру додаткової винагороди, визначеному Постановою № 168.

У листопаді 2022 року згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (а.с. 58) та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 346 від 30.11.2022 (зв. бік а.с. 142), позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 в сумі 30000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у листопаді 2022 року.

Щодо інших періодів служби позивача, суд зазначає, що досліджуваний період служби позивача та її оплати обмежений судом місяцем подання позову у даній справі (листопад 2022 року), оскільки КАС України не передбачає можливості звернення з вимогами на майбутнє.

Суд зазначає, що позивач та його представник не надав суду жодних заперечень щодо неотримання вищевказаних сум спірної грошової винагороди, що була нарахована згідно картки особового рахунку військовослужбовця № 341 - ОСОБА_1 .

Так, представник позивача адвокат Хайтов П.В., складаючи позовну заяву на 4 аркушах вказаної позовної заяви, виклав хронологію змін в Постанові № 168, при цьому не зазначив, чим вказані зміни порушують індивідуально виражені права або інтереси позивача та, відповідно, відсутнє правове обґрунтування позовних вимог у цій частині.

Водночас, суд зауважує, що наведення у позовній заяві змісту положень законів та нормативно-правових актів, цитування їх приписів без фактичної аргументації заявлених вимог не є обґрунтуванням позовної заяви.

Посилання представника позивача на наявність законного права позивача на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови № 168 з огляду на те, що позивач є військовослужбовцем відповідача не можна вважати належними обґрунтування позовних вимог, оскільки зміст позовної заяви та докази, надані представником позивача не містить жодних фактичних обставин про службу у спірному періоді, що виключає можливість оцінити право позивача на спірні виплати.

Водночас, відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оскільки зміст позовної заяви не дозволяв встановити підстави позову, а в додатках до позову було додано тільки копію військового квитка паспорту та ідентифікаційного коду, суд зобов`язав відповідача надати докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

На виконання вказаної вимоги суду представник відповідача надав відповідні докази, які були враховані судом при вирішенні справи.

Суд наголошує, що відповідно до змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) лише у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Як було встановлено судом, за березень та жовтень 2022 року позивач отримав додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. та збільшений розмір додаткової винагороди нарахованої та виплаченої позивачу за вересень 2022 року відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у позивача у таких діях та заходах.

Натомість, розмір нарахованої та виплаченої позивачу додаткової винагороди за лютий, квітень 2022 року не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі позивача таких діях та заходах, про що зазначалося судом вище.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивач, зокрема, має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою № 168, за лютий 2022 року та квітень 2022 року з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відтак, суд, з метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу спірної винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за вказані періоди та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди визначеної Постановою № 168 за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022 з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В іншій частині позовні вимоги суд вважає не обґрунтованими та таким, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022 з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно безпосередній участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, та з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко