Справа № 420/6283/19
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6283/19
УХВАЛА

11 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Вказаним рішенням визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо непоновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 16 квітня 2019 року №36 про відмову у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 28 квітня 2010 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з проведенням індексації.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

05.07.2023 року від представника ОСОБА_1 до суду в порядку ст.383 КАС України надійшла заява, в якій останній просить: визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, вчинені ним на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі №420/6283/19, в результаті яких відповідач протиправно нарахував позивачці пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність дійсного на 28.04.2010 рік, тоді як правильно розрахувати на дату фактичної виплати з урахування індексації та з масовим перерахунком; відповідач протиправно не нараховує пенсійні виплати позивачці на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ощадбанк".

Розглянувши вказану заяву суд дійшов висновку, що вона має бути повернута заявнику з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно частинами 4 та 5 статті 383 КАС України, заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

У свою чергу, як визначено в ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у даній справі, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, заява до передбаченого частиною 2 статті 3 Закону "Про судовий збір" вичерпного переліку заяв, за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З системного аналізу викладених положень, вбачається, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України "Про судовий збір".

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції на момент подання позивачем позовної заяви) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 1921 грн.

З огляду на заявлені позивачем вимоги немайнового характеру, ставка судового збору становить 768,40 грн. (0,4 від 1921 грн.).

Позивачем до заяви в порядку ст.383 КАС України не надано квитанції про сплату судового збору.

Отже, заява позивача у подяку ст.383 КАС України не відповідає вимогам п.9 ч.2 ст.383 КАС України, оскільки судовий збір позивачем не сплачено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що подана позивачем у порядку ст.383 КАС України заява не відповідає вимогам, визначеним п.9 ч.2 ст.383 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви позивачу, у відповідності до вимог ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України відображені також у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, від 11 грудня 2019 року у справі №821/471/18.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів