Справа № 522/12771/23
Суддя: Косіцина В. В.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/280/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому він просить суд скасувати постанову Серії ОДП № 8808240 від 05.06.2023 року інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольги Валеріївни про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 122КУпАП.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано у Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , на підставі яких було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення Серії ОДП № 8808240.

Копію ухвали було направлено сторонам до відому, а відповідачеві до виконання.

4 липня 2023 року засобами електронного зв`язку від Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти позову, вважає доводи позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення безпідставними та не обґрунтованими та такими, що суперечать законодавству та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні, яке відбулося 6 липня 2023 року за участю представників позивача ОСОБА_1 - адвоката Богорела С.В. та відповідача Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради, суд заслухав пояснення учасників справи та ухвалою суду, занесеною до протоколу вказаного судового засідання, оголосив перерву у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 15 серпня 2023 року, ніхто із учасників справи не з`явився; про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином та завчасно, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв та клопотань суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи у письмовому провадженні, яких належним чином та завчасно сповіщено про місце, дату та час вказаного судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Стаття 242 КАС України регламентує, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному КАС України.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Вирішення даної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом було встановлено, 13 квітня 2023 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольгою Валеріївною було виявлено порушення водієм транспортного засобу Hyundai 130, д/н НОМЕР_1 вимог дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» п.33.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 10 жовтня 2021 року, а саме здійснено заборонену зупинку за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська, 29.

Справу було розглянуто та винесено повідомлення по справі про адміністративне правопорушення серії ОДУ 0320361 із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України (копія повідомлення міститься у матеріалах справи).

5 червня 2023 року інспектором з паркування Нкуленко Ольгою Валеріївною було винесено Постанову Серії ОДП № 8808240 про притягнення до адміністративної відповідальності власника транспортного засобу Hyundai 130, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп (копія Постанови міститься у матеріалах справи).

Копію вказаної Постанови 07.06.2023 року було направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується копією конверту та скін - шотом із сайту АТ Укрпошта про відстеження трекінгу).

9 червня 2023 року ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку із поштовим ідентифікатором № 885 постанову Серії ОДП № 88082240 від 05.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП України.

При з`ясуванні обставин, за яких була прийнята оскаржувана постанова відповідачем, представником позивача адвокатом Богорел С.В. на офіційному сайті Одеської міської ради у розділі «Перевірка порушень правил зупинки та стоянки» було виявлено Постанову № 0320361, складеної інспектором Наконечним О.В. 13.04.2023 року у відношенні транспортного засобу Hyundai 130, д/н НОМЕР_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вказує сторона позивача у позові, вказану постанову останній не отримував.

Ознайомившись із Постановою № 0320361 від 13.04.2023 року, складеною інспектором Наконечним О.В., позивач дійшов висновку, що Постановою серії ОДП № 8808240, складеної інспектором Нікуленко О.В. 5 червня 2023 року, позивача ОСОБА_1 було вдруге притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення

Враховуючи вище викладене, вважаючи дії відповідача незаконними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просить суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги та скасувати Серії ОДП № 8808240 від 05.06.2023 року інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольги Валеріївни про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 122КУпАП.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У пункті 2 частини першої статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом.

Виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису) (частина перша статті 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Статтею 279-1 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 3.34 передбачено, що дорожній знак «Зупинку заборонено» означає, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частина перша статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 13 квітня 2023 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольгою Валеріївною було виявлено порушення водієм транспортного засобу Hyundai 130, д/н НОМЕР_1 вимог дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» п.33.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 10 жовтня 2021 року, а саме здійснено заборонену зупинку за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська, 29.

У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкту.

Відповідно до положень ст. 279-1 КУпАП України, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у ч. 2 ст. 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування було винесено Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП Серії ОДУ № 0320361, яку, було розміщено на лобовому склі транспортного засобу Hyundai 130, д/н НОМЕР_1 . Вказану обставину підтверджує фото розміщення на лобовому склі транспортного засобу д/н НОМЕР_1 повідомлення,копія якого міститься у матеріалах справи.

Частиною 4 ст. 279 -1 КУпАП передбачено, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Зі змісту повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності Серії ОДУ № 320361, копія якого міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що воно відповідає вимогам ч. 4 ст. 279-1 КУпАП.

Одночасно із цим на офіційному сайті Одеської міської ради було розміщено відомості про вчинення 13.04.2023 року о 16.04 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП транспортним засобом за номером НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська, 29.

У даному випадку вказується на повідомлення серії ОДУ О№ 0320361, а постанова 0320361, складена інспектором Наконечним О.В., хоча у повідомленні, копія якого надана стороною відповідача разом із відзивом на позовну заяву, вказано, що вказане повідомлення складено інспектором Мельніченко Д.М.

У судовому засідання представник відповідача пояснив вказану невідповідність тим, що програмне забезпечення не міститься шаблону «Повідомлення» і тому співробітники Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради, розміщуючи інформацію про скоєння адміністративного правопорушення на офіційному сайті Одеської міської ради змушені користуватися тим шаблоном, яке містить програмне забезпечення. Окрім того, привнесенні відомостей в електронному вигляді, вказується прізвище та ініціали того інспектора, який вказане повідомлення/постанову розміщує на офіційному сайті Одеської міської ради, тому відомості про особу, яка склала повідомлення в паперовому вигляді та внесла відомості до електронної бази можуть не співпадати.

З матеріалів справи вбачається, що після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування Нікуленко Ольгою Валеріївною 5 червня 2023 року було винесено Постанову серії ОДП № 8808240 згідно з ч. 5 ст. 279-1, ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова була надіслана відповідальній особі ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч. 7 ст. 279-1 КУпАП.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує факту порушення ним дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, Постанову Серії ОДП № 8808240 від 05.06.2023 року позивач просить визнати протиправною та скасувати, оскільки нею його вдруге притягнуто за одне і те ж саме правопорушення.

Частиною 2 статті 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки, розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ОДУ № 0320361, інспектором з паркування Мельниченко Д.М. 13 квітня 2023 року о 16: 03 було встановлено факт порушення транспортним засобом за номером НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська, 29, порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП України в 13 квітня 2023 року о 16:04 справу було розглянуто. Таким чином, інспектором з паркування було дотримано вимог ст.. 277 КУпАП України.

Окрім того, положеннями ст.. 279-1 КУпАП України, передбачено, що адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

З матеріалів справи встановлено, що на момент виявлення правопорушення інспектор з паркування не мав технічної можливості встановити відповідальну особу, тому залишив повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності Серії ОДУ 0320361 від 13.04.2023 року на лобовому склі транспортного засобу за номером НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними фото, наявними у матеріалах справи.

Після встановлення відповідальної особи було винесено Постанову Серії ОДП № 8808240 від 5 червня 2023 року, яку засобами поштового зв`язку і було направлено на поштову адресу ОСОБА_1 .

У відповідності до частини першої-другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини першої статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що відповідачем було дотримано вимог чинного законодавства при притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. У той же час, дії позивача суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 139 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 15 серпня 2023 року.

Суддя В.В. Косіцина

15.08.2023