Справа № 240/9897/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/9897/23

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №4/с від 10.03.2023 р. про відмову позивачу в призначені одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку із смертю її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі, що становить 1/3 частки від 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019 р., а саме в розмірі 320 166,66 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні ОГД, оскільки смерть її сина ІНФОРМАЦІЯ_1 настала під час перебування у щорічній відпустці внаслідок гострого панкреатиту і жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між смертю ОСОБА_2 та станом алкогольного сп`яніння.

Ухвалою від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 48-52), в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що відповідно до п. "б" ч.1 ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; смерть ОСОБА_2 настала від гострого панкреатиту на фоні алкогольної інтоксикації, на що вказує наявність етилового спирту в крові - 0,87 проміле, у сечі - 1,65 проміле, що послужило причиною його смерті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, ОСОБА_1 є матір`ю померлого під час перебування в щорічній відпустки ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця за контрактом ОСОБА_2 (а.с. 9, 16, 11, 17).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2439 від 05.09.2019 причиною смерті став гострий панкреатит (а.с. 18).

З висновку експерта № 714 (початого 21.10.2019 та закінченого 21.10.2019) вбачається, що в крові та сечі трупа ОСОБА_2 виявлений етилового спирту у крові у концентрації 0,87 проміле, у сечі у концентрації 1,65 проміле, що при житті викликає легке алкогольне сп`яніння; смерть ОСОБА_2 викликана гострим панкреатитом, що ускладнився крововиливами тканини підшлункової залози, з розвитком вираженої інтоксикації, яка призвела до зупинки серцевої діяльності (а.с. 22-23).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 03.01.2020 № 4, захворювання та причина смерті прапорщика ОСОБА_2 , так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 25).

Згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, від 02.11.2021 у справі № 240/9254/20 (а.с.26-36), суд вирішив:

"Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо прийняття за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 рішення відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для отримання одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975."

Відповідно до п. 4 Протоколу №4/с від 10.03.2023 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а.с.40), розглянувши на виконання рішення суду у справі № 240/9254/20 подані документи, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ОСОБА_2 , оскільки документи мають суперечливі дані. Як на підставу для відмови посилаються на пп. б п.1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Позивач вважаючи прийняте рішення протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірні правовідносини регулюються Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, в редакції, що діяла на момент смерті ОСОБА_2 (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Як встановлено судом і не заперечується учасниками справ, смерть ОСОБА_2 настала в період проходження ним військової служби.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (ч.1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII).

Тобто позивач, як мати померлого військовослужбовця має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно абз. 2 пп. "а ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону (ч.1ст. 16-3 Закону № 2011-XII).

Станом на 1 січня року смерті ОСОБА_2 розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб складав 1921,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.31-39), крім позивача право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 мали ще дві особи, а тому позивач має право на призначенню та виплату третини одноразової грошової допомоги, а саме 320166,67 грн (500х1921,00грн:3).

Відповідач відмовив позивачу в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги на підмтав пп. "а" ч. 1 ст. 16-4 Закону № 2011-XII, який передбачає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Відповідачем не доказано, як то передбачено 2 ст. 77 КАС України, що смерть ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння і, відповідно, правомірність відмови позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 320166,67 грн.

Те, що в трупі в крові та сечі трупа ОСОБА_2 виявлений етилового спирту у концентрації, що при житті викликає легке алкогольне сп`яніння, не є доказом того, що його смерть є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Не може слугувати підставою для відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати членам сім`ї одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, лише встановлений під час смерті факт сп`яніння військовослужбовця. Така допомога не призначається у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.09.2022 у справі № 640/17148/20.

Також суд зазначає, що законодавством не передбачено такої підстави для відмови в призначенні та виплати членам сім`ї одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, як наявність в поданих документах суперечливих даних.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги законодавства, суд визнає спірне рішення протиправними і вважає за необхідне для захисту прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача призначити і виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю військовослужбовця за контрактом ОСОБА_2 у розмірі 320166,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, код 00034022) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 № 4/с.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 320166,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк