Справа № 520/19841/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 серпня 2023 р. № 520/19841/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (адреса: пл. Свободи 5 Держпром.З під .2 поверх м. Харків) щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії мені позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому АДРЕСА_1 . як пенсіонеру органів внутрішніх справ , з 01 грудня 2019 року при здійсненні перерахунку пенсії на підставі нової довідки 100/21644 № 33/41-4035 від 22 10.2021 року про розмір грошового забезпечення, наданою Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", з урахуванням проведених виплат , зобов`язавши відповідача , Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області код СДРПОУ 14099344 (адреса: пл. Свободи, 5 Держпром.З під., 2 поверх м. Харків ) здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому АДРЕСА_1 , як пенсіонеру органів внутрішніх справ , перерахунок та виплату з 01.12.2019 року, згідно довідки 100/21644 № 33/41-4035 від 22 10.2021 року про розмір грошового забезпечення наданою Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", - пенсії у розмірі без обмеження граничним ( максимальним) розміром з урахуванням раніше виплачених сум;

- скасувати рішення № 8 від 26 січня 2023 року відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (адреса: пл Свободи ,5 Держпром, 3 під.,2 поверх м. Харків ) №8 від 26.01.2023 року про стягнення сум пенсії, нібито виплачених надміру у т.ч. позивачу , з позивача , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , як пенсіонера органів внутрішніх справ , перееплату пенсії за період з 01.09 2021 року по 31.01.2023 року у розмірі 71 063 гри 70 коп у розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати , - як незаконне з дати видання - з 26.01.2023 року , зобов`язавши відповідача виплатити незаконно стягнуті кошти з пенсії позивачу за весь період стягнення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що вказану позовну заяву слід повернути позивачам на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, ч.4 ст.172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Так, зі змісту вказаної позовної заяви встановлено, що частина позовних вимог, заявлених позивачами до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів .

З огляду на це, не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним владних управлінських функцій, які він повинен здійснювати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, що виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, якщо суб`єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

За правилами п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З матеріалів адміністративного позову слідує, що позивачами заявлено частину позовних вимог, щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (адреса: пл. Свободи 5 Держпром.З під .2 поверх м. Харків) щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії мені позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому АДРЕСА_1 . як пенсіонеру органів внутрішніх справ , з 01 грудня 2019 року при здійсненні перерахунку пенсії на підставі нової довідки 100/21644 № 33/41-4035 від 22 10.2021 року про розмір грошового забезпечення, наданою Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", з урахуванням проведених виплат, зобов`язавши відповідача , Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області код СДРПОУ 14099344 (адреса: пл. Свободи, 5 Держпром.З під., 2 поверх м. Харків ) здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому АДРЕСА_1 , як пенсіонеру органів внутрішніх справ , перерахунок та виплату з 01.12.2019 року, згідно довідки 100/21644 № 33/41-4035 від 22 10.2021 року про розмір грошового забезпечення наданою Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", - пенсії у розмірі без обмеження граничним ( максимальним) розміром з урахуванням раніше виплачених сум, і такі позовні вимоги є такими, що мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства за суб`єктним складом, за предметом спору та за характером спірних правовідносин.

Разом із тим, поряд і з вищевказаними вимогами позивачами заявлено позовні вимоги про скасування рішення № 8 від 26 січня 2023 року відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (адреса: пл Свободи ,5 Держпром, 3 під.,2 поверх м. Харків ) №8 від 26.01.2023 року про стягнення сум пенсії, нібито виплачених надміру у т.ч. позивачу , з позивача , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , як пенсіонера органів внутрішніх справ , перееплату пенсії за період з 01.09 2021 року по 31.01.2023 року у розмірі 71 063 гри 70 коп у розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати , - як незаконне з дати видання - з 26.01.2023 року , зобов`язавши відповідача виплатити незаконно стягнуті кошти з пенсії позивачу за весь період стягнення, і в цій частині спір стосується приватноправових відносин, а саме: майнового права позивача на спірні суми пенсії, і для його розв`язання необхідне вирішення питання наявності у позивачів такого права.

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право на спірні суми пенсії, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності (постійного користування).

Таким чином, вищевказані вимоги, мають розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Отже, суд доходить висновку, що в позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати різним судам в порядку різного судочинства.

Як зазначалося вище, відповідно до ч.4 ст.172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ч.4 ст.172 КАС України встановлено заборону на об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що є загальним правилом, яке застосовується до інституту об`єднання в одне провадження кількох вимог.

Аналогічне правило закріплено і ч.6 ст.21 КАС України, згідно з якою не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Єдина можливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, передбачена ч.5 ст.21 КАС України, відповідно до якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У даному випадку позивачем порушено встановлене ч.6 ст.21 та ч.4 ст.172 КАС України правило об`єднання в одне провадження кількох вимог, через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з вимогами, що мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, що є неприпустимим, оскільки не належить до встановленого законом (ч.5 ст.21 КАС України) виключення, за яким такі вимоги можливо б було поєднати.

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Разом з тим, зважаючи на те, що зміст ст. 172 КАС України не передбачає умов роз`єднання позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, суд приходить до висновку, що на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України дану позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Тітов