Справа № 380/18812/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 серпня 2023 року справа№ 380/18812/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сподарик Н.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з вимогами:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата одноразової грошової допомоги при звільненні) за період дня звільнення 23.12.2016 по день фактичного розрахунку 12.07.2023 у відповідності до пп. «л» п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Вивчивши позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим КАС України з огляду на таке:

Відповідно до пунктів 3,4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

У позовній заяві позивач зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позивач вказує, що виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 23.12.2016, а остаточний розрахунок з ним проведено 12.07.2023. У зв`язку з цим позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за не проведення повного розрахунку при звільненні за період з 23.12.2016 по 12.07.2023, проте не вказує ціну позову.

Таким чином, позивач заявив вимогу про стягнення грошових коштів, разом з тим в позовній заяві не вказав та не розрахував ціну позову (суму, яку просить стягнути), як того вимагає пункт 3 частини п`ятої статті 160 КАС України; позивач також не визначив розмір середньоденного/середньомісячного заробітку, з якого слід виходити при обчисленні його позовних вимог, а також не надав суду доказів того, що відповідач чинить перешкоди в здобутті таких доказів.

Позивач просить суд витребувати у відповідача платіжне доручення про виплату коштів одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_2 , виплаченої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №260/82/22, а також витребувати у Центрального архівного відділу Національної гвардії України документи про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача за два повні календарні місяці, які передують дню звільнення, а саме жовтень та листопад 2016 року для правильного розрахунку ціни позову.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд зауважує, що позивачем не подано доказів вжиття заходів для отримання таких доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів. Крім цього, не подано доказів, що відповідач не надає, або вчиняє дії щодо ненадання таких доказів.

З огляду на наведене, позивачу слід привести вимоги у відповідність, зазначити ціну позову, надати докази у підтвердження здійсненого розрахунку ціни позову, або надати докази неможливості отримання таких доказів.

Крім цього, у відповідності із частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (надалі Закон №3674-VI).

За визначенням, наведеним в частині першій статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач вказує, що відповідно до п.13. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Статус учасника бойових дій підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 29.04.2015.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 сформулювала правовий висновок про те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (про звільнення від сплати судового збору в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі) не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ. За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. З огляду на такий підхід щодо правозастосування суд відмовляє позивачу у звільненні від сплати судового збору за подання цього позову на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині першій статті 5 Закону № 3674-VI. Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Ця норма Закону має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII). Нормами частини другої статті 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, наведено у статті 12 Закону №3551-XII.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зазначила, що «вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII».

Позивач як колишній військовослужбовець оскаржує дії відповідача, які виразилась у несвоєчасному проведенні з ним повного розрахунку при звільненні зі служби. Наявність чи відсутність статусу учасника бойових дій ніяк не впливає на право будь-якого військовослужбовця отримати при звільненні з військової служби (до виключення зі списків особового складу) повний розрахунок. Таким чином, в розрізі норм статті 12 Закону №3551-XII, змісту та підстав заявлених позовних вимог відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору у цій справі на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI.

Отже, позивачу належить сплатити судовий збір за подання цієї позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, установлено на 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,00 грн.

Підпунктом 1.1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу слід самостійно обчислити суму судового збору як 1 відсоток від ціни позову (яку також слід обчислити на виконання цієї ухвали суду з врахуванням приведених у відповідність позовних вимог), але не менше 1073,60 грн.

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) в розділі Судовий збір, а також автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, обґрунтувати позивачу звернення до суду щодо невірного розрахунку при звільненні, як таке звільнення відбулося у 2016 році, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду лиш від січня 2022 року, чим саме зумовлене таке зволікання з 2016 року аж до 2022 року для звернення до суду за захистом права щодо невірного розрахунку при звільненні . І станом на звернення до суду за компенсаційною виплатою відбулося аж у 2023 році.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали у такий спосіб: скерувати на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) заяву про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді), до якої позивачу необхідно надати:

- привести вимоги у відповідність, зазначити ціну позову, надати докази у підтвердження здійсненого розрахунку ціни позову, або надати докази неможливості отримання таких доказів;

- надати документ про сплату судового збору за подання цього позову (позивачу слід самостійно обчислити суму судового збору як 1 відсоток від ціни позову (яку також слід обчислити на виконання цієї ухвали суду з врахуванням приведених у відповідність позовних вимог), але не менше 1073,60 грн);

- належним чином завірені письмові докази, долучені до позовної заяви (зазначивши, дату, ініціали та прізвище особи, яка засвідчує копії).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу (представнику позивача).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сподарик Наталія Іванівна