Справа № 280/1996/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2023 року (10:56)Справа № 280/1996/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., за участю секретаря судового засідання Черченко К.Ю., представників: позивача Маміч Я.С., відповідача - Школової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. Зазначає, що відповідачем проведено перевірку, під час якої встановлене порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання. За наслідками проведеної перевірки відповідачем прийняте оскаржуване рішення, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції. Позивач зазначає, що висновок відповідача про порушення установленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації є неправомірним, необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами. Так, вся кількість пального облікована у встановленому чинним законодавством порядку, що підтверджується відповідними документами. Зазначає, що на АЗС №17, де здійснює господарську діяльність позивач, з 24.02.2022 жодна документація не зберігається. Разом з тим, позивач зазначає, що у подальшому ним контролюючому органу було надано у повному обсязі документацію, що підтверджує походження палива, а тому висновки Акту перевірки є безпідставними. Також, позивач вказував на те, що запитувані контролюючим органом паспорти якості не є первинними документами на товар та не є документами бухгалтерського обліку, а тому їх відсутність не може бути підставою для висновків про невідоме походження палива. Крім того, позивач вказував на те, що несвоєчасне подання паспортів якості було обумовлено тим, що первинна документація була вивезена підприємством за межі міста Запоріжжя для її збереження. Також позивач вказує, що облік пального здійснюється у встановленому порядку та підтверджується Z-звітами, ТТН на відпуск нафтопродуктів, журналом обліку надходження нафтопродуктів на АЗС, змінними звітами тощо. З урахуванням викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито загальне позовне провадження. Підготовче засідання призначене на 03.05.2023.

25.04.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16759), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що проведеною фактичною перевіркою АЗС №17 встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме порушення порядку, встановленого законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Так, під час перевірки встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива. Під час проведення перевірки до договорів поставки не було надано актів приймання-передачі нафтопродуктів на АЗС №17 за підписами операторів АЗС №17 щодо приймання нафтопродуктів з відповідними паспортами якості та копіями сертифікатів відповідності. Також, відповідач вказував про те, що позивачем не за всіма договорами до перевірки надано товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі нафтопродуктів, паспорти якості та копії сертифікатів відповідності, що підтверджують приймання нафтопродуктів на АЗС №17 від постачальників. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.05.2023 підготовче засідання відкладене до 30.05.2023.

Ухвалою суду від 30.05.2023 провадження у справі зупинено до 11.07.2023.

Ухвалою суду від 11.07.2023 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою від 11.07.2023 закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2023.

24.07.2023 розгляд справи відкладено до 10.08.2023.

У судовому засіданні 10.08.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення, відповідно до позовної заяви.

Представник відповідача проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 10.08.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

21.07.2022 заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області підписано наказ №786-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Барвінок-Інвест», відповідно до якого наказано провести фактичну перевірку автозаправної станції за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Братська, 47, за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні з питань цін та ціноутворення.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт фактичної перевірки від 08.08.2022 №2441/08/01/07/09/40385546.

У акті зафіксоване порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР, а саме порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів на загальну суму 32456720,74 грн., оскільки в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на вказану суму.

Не погодившись з висновками перевірки, викладеними у акті фактичної перевірки від 08.08.2022 №2441/08/01/07/09/40385546, позивачем 27.09.2022 до ГУ ДПС у Запорізькій області подано заперечення до акту перевірки до яких було долучено наявні у позивача первинні документи, що на його думку підтверджують походження палива, що на момент перевірки знаходяться за місцем реалізації.

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень до акта перевірки від 08.08.2022 №2441/08/01/07/09/40385546, ГУ ДПС у Запорізькій області надано відповідь на заперечення №26166/6/08-01-07-09-13 від 11.10.2022, відповідно до якого аргументи наведені позивачем у запереченнях не спростовують факт порушень, вказаних в акті фактичної перевірки, у зв`язку із чим заперечення позивача залишено без задоволення.

За результатами проведеної фактичної перевірки та на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 08.08.2022 №2441/08/01/07/09/40385546 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №9 від 18.10.2022, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 20 Закону України № 265/95-ВР до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 32456720,74 грн.

Позивач оскаржував вказане рішення до Державної податкової служби України та за результатами скарги позивача Державною податковою службою України прийнято рішення від 30.01.2023 №2262/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу ТОВ «Барвінок-Інвест» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9 без змін.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність Підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафтопродуктів (усіх типів, марок і видів (залежно від масової частки сірки), визначений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (надалі - Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Відповідно до підпункту 10.2.1 пункту 10.2 Інструкції, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Згідно з підпунктом 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції, на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Згідно з підпунктом 10.3.1.1 пункту 10.3 Інструкції, розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

Відповідно до підпункту 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно з підпунктом 10.4.1 пункту 10.4 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП.

Згідно з пунктом 10.4.2 пункту 10.4 Інструкції, під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК. У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Пунктом 10.4.3 Інструкції передбачено, що після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції, оператор АЗС оприбутковує паливо на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності), проте чинне законодавство, як і зміст договорів з ТОВ «Торговий Дім Карпатинафтотрейд», ТОВ «Трансоілгаз» та ТОВ «Лівайн Торг», не містить вимоги щодо обов`язкового посвідчення актів приймання-передачі палива операторами АЗС.

Також, чинне законодавство не встановлює недійсності актів приймання-передачі палива, у зв`язку із відсутністю у них підписів операторів АЗС.

Стосовно посилань на те, що позивачем до перевірки не було надано сертифікатів відповідності на паливо, суд зазначає, таке.

Сертифікати не є тим первинним документом на підставі якого здійснюється оприбуткування товару та його походження, оскільки оприбуткування здійснюється відповідно до ТТН та актів приймання-передачі палива.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у позивача сертифікатів відповідності та паспортів якості на нафтопродукти, що перебувають за місцем реалізації та наголошує, що такі не є первинними документами та не є документами бухгалтерського обліку, а є лише документами, що посвідчують якість товару, а не факт проведення господарської операції.

Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 11.04.2023 по справі №160/7720/19 (адміністративне провадження № К/9901/22261/20), згідно з яким сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Крім того суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи надані копії сертифікатів відповідності №UA.056.П.00036-22, №UA.056.П.00037-22, №UA.056.П.00038-22, № UA.056.П.00039-22 терміном дії з 31.03.2022 до 22.04.2024; №UA.056.П.00125-21, № UA.056.П.00126-21 терміном дії з 06.08.2021 до 22.04.2024; №UA.056.П.00156-21 терміном дії з 21.10.2021 до 22.04.2024; №UA.TR.061.002261-21 терміном дії з 28.10.2021 до 27.10.2022, а також копії паспортів якості на нафтопродукти, які були поставлені позивачу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.01.2023 по справі № 380/7319/21 наголосив, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду.

З огляду на вищезазначену правову позицію Верховного Суду, при розгляді даної справи суд враховує надані представником позивача копії сертифікатів відповідності та паспортів якості на нафтопродукти.

Щодо зауважень контролюючого органу до господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Нафтасіті», суд зазначає таке.

Так, контролюючий орган посилається на те, що позивачем по господарським взаємовідносинах з ТОВ «Нафтасіті» до перевірки не було надано договори поставки, акти приймання-передачі нафтопродуктів, паспорти якості, копії сертифікатів.

Разом з тим, контролюючим органом не було враховано те, що між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» договори на поставку нафтопродуктів не укладались, а відповідно ТОВ «Нафтасіті» не підпадає під визначення постачальника.

Між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» укладено договір зберігання, відповідно до умов якого зберігач ТОВ «Нафтасіті» взяло на себе зобов`язання приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності, які передаються поклажедавцем ТОВ «Барвінок Інвест» і повернути їх поклажедавцеві за його вимогою.

Тобто, взаємовідносини між сторонами не передбачали ані придбання, ані реалізації, нафтопродуктів.

На переконання суду, позивачем як під час проведення перевірки так і до прийняття спірного податкового повідомлення рішення, контролюючому органу було надано достатній перелік первинних документів, що підтверджують факти надходження та оприбуткування палива.

Судом зазначає, що облік пального на загальну суму 32456720,74 грн., підтверджується наступними документами: товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти); Z-звіти, складені в дні надходження пального; журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС 17; журнал обліку прийому газу в автоцистернах АЗС 17; змінні звіти АЗС № 17 за формою 17-НП, складені у зміни (дні) надходження пального; довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання /відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального з квитанціями про відправлення до ДПС, які щоденно подаються товариством до органів ДПС, в яких відображається вся кількість отриманого пального.

Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром). При цьому, застосування вказаної санкції можливе до підприємства, яке не облікувало товар та реалізувало його.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 12.06.2018 у справі №826/18483/13-а (К/9901/3580/18), від 12.12.2018 у справі №819/1026/13-а (ІС/9901/19561/18), від 12.03.2020 у справі №823/1917/16 (К/9901/36400/18), від 21.05.2020 у справі №809/597/16 (К/9901/35386/18), єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формами 16-НП, 17-ИП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які необліковані у встановленому порядку. Для визначення факту реалізації необлікованого товару, за умови встановлення якого до суб`єкта господарювання можливе застосування зазначеної вище фінансової санкції, контролюючий орган має встановити розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС.

Контролюючим органом не встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС.

Відтак, висновок про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі якого до позивача застосовано фінансову санкцію, не підтверджений документально за результатами проведеної перевірки.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень в оскаржуваних частинах, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 26840,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №368 від 14.03.2023.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям рішення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, то суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 72А, кім.9; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ), задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 32456720,74 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15.08.2023.

Суддя Ю.В. Калашник