Справа № 160/12631/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12631/22
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року (суддя у 1 інстанції Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/12631/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.07.2022 року за № 16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 18.10.1980 року по 25.10.1982 року та призначити ОСОБА_1 з 29.06.2022 року пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.07.2022 року за № 16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 18.10.1980 року по 25.10.1982 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11.07.2022 року, з урахуванням висновків суду у цій справі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 661,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без урахування всіх обставин, що мають значення, просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволені позову.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З матеріалів справи слідує, що 12.07.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області No16 від 19.07.2022 року позивачу відмовлено у призначенні пенсіі? за віком згідно заяви від 11.07.2022 року у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

У рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період строковоі? віи?ськовоі? служби з 18.10.1980 по 31.10.1982 року згідно з віи?ськового квитка від 18.10.1980 року серія НОМЕР_1 , оскільки дата народження ОСОБА_1 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з паспорту громадянина Украі?ни серіі? НОМЕР_2 від 18.12.2001 року, виданого П`ятихатським РВ УМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області, дата народження позивача зазначена ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з поданих документів та індивідуальних відомостеи? про застраховану особу страховии? стаж позивача становить 26 років 11 місяців 25 днів, що недостатньо для призначення пенсіі? за віком.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія судді зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Умовами ст. 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

За визначенням у ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За умовами ч. 2. ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Постанова № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професіи?них навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікаціі? та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічніи?? ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Для підтвердження віи?ськовоі? служби прии?маються віи?ськові квитки, довідки віи?ськових комісаріатів, віи?ськових частин.

Так, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, внаслідок не зарахування до стажу позивача періоду проходження ним строкової служби.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п. 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема, військові квитки.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , місце народження: с. Саївка П?ятихатського району Дніпропетровської області, проходив військову службу з 18.10.1980 р. по 31.10.1982 р., сторінки військового квитка засвідчені відбитками печатки.

Згідно з п. 12 Обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_1 склад сім?ї ОСОБА_1 : батько - ОСОБА_2 , 1926 року народження та мати - ОСОБА_3 , 1928 року народження.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26.07.1962 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 .

Сукупність наведених даних свідчить про те, що військовий квиток НОМЕР_1 містить помилку в даті народження ОСОБА_1 .

При цьому, дані та записи до військового квитка вносяться відповідними районними (міськими) військовими комісаріатами (територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки). Визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах (проходження військової служби), а не правильність записів у військовому квитку.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення військового квитка, що узгоджується з правовою позицією в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №220/989/17, від 19.12.2019 року у справі №307/541/17.

З метою отримання довідки про проходження військової служби, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із запитом, на який, листом № 3_ПТ1880 від 08.08.2022 року позивача повідомлено, що в запиті та доданих до нього ксерокопіях документів виявлені значні розбіжності в датах народження, а саме: в ксерокопії паспорта громадянина ОСОБА_1 вказана дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в ксерокопії військового квитка ОСОБА_1 вказана дата 26 липня 1962 року. Для отримання довідки про проходження військової служби необхідно усунути зазначені розбіжності та звернутись особисто.

Отже, центр комплектування та соціальної підтримки не вчинив жодних дій для перевірки відомостей щодо проходження позивачем строкової військової служби у вказаний період.

Крім того, з 22.04.1982 по 24.10.1982 року разом з позивачем проходив строкову службу у військовій частині № НОМЕР_4 ОСОБА_5 , який надав стосовно вказаного факту письмові пояснення, завірені нотаріально.

Більш того, згідно трудової книжки серії НОМЕР_5 , позивач прийнятий в колгосп ім. Ватутіна на посаду шофера 10.03.1980 року, звідки був призваний на військову строкову службу 18.10.1980 року та проходив військову службу по 01.10.1982 року.

Згідно архівної довідки № 214 від 14.03.2022 року, виданої Комунальною архівною установою «П?ятихатський трудовий архів», позивач в період з 1981 по 1982 рокупроходив службу в Радянській Армії.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В даному випадку, наявні докази в матеріалах справи, свідчать про підтвердження проходження позивачем військової служби з 18.10.1980 р. по 31.10.1982 р.

За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельникій області від 19.07.2022 року за № 16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також задоволенню підлягає позовна вимога про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 18.10.1980 року по 25.10.1982 року.

Частина позовних вимог, у задоволені яких було відмовлено, не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки скаржник їх не оскаржує.

Також слід зазначити, що порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 11.07.2022 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку, а відтак саме цей орган є належним відповідачем у справі.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою повного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 11.07.2022 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення. При цьому, доводи апеляційної скарги тотожні доводам відзиву на позов, та таким доводам надано оцінку судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року в адміністративній справі №160/12631/22 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року в адміністративній справі №160/12631/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко