Справа № 160/12051/23
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в якій просить:
визнати протиправним та скасувати п.3 наказу від 24.04.2023 року № 911 «Про організацію проведення службового розслідування» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відсторонення від виконання службових обов`язків начальника чергової частини відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу від 08.05.2023 року № 831к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №9 Дніпровського районного управління ГУНП» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника чергової частини відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ;
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що підстави для відсторонення позивача від виконання службових обов`язків згідно з ч.1 ст.17 Дисциплінарного статуту були відсутні, оскільки вони не зазначені в наказі від 24.04.2023 року №911. Також, не зазначено обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків позивачем або інші обставини які при виконанні поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджатиме встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку
Також, позивач здійснює виконання своїх службових обов`язків згідно до посадової інструкції, затвердженої начальником ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 19.04.2023 року, яка не містить дати ознайомлення позивача, а службове розслідування було призначено згідно п. 1 наказу від 24.04.2023 року № 911 згідно п. 1 «за фактами виявлення 06.03.2023 порушень службової дисципліни допущеними окремими поліцейськими відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП (довідка УОАЗОР ГУНП від 17.04.2023 №12/2-2688)». Таким чином, позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності за невиконання службових обов`язків, які на нього було покладено після виявлення порушень та затвердження посадової інструкції 19.04.2023 року.
Відповідачем надіслано відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на те, що всі дії відповідачем здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходить службу в лавах Національної поліції на посаді начальника чергової частини відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, має спеціальне звання капітан поліції.
Відповідно до п. 3 наказу від 24.04.2023 року № 911 «Про організацію проведення службового розслідування» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позивача з 25.04.2023 року на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) начальника чергової частини відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, вилучено службове посвідчення, нагрудний знак і закріплену за ним табельну зброю.
Відповідно до п.5 зазначеного вище наказу - позивачу з 24.04.2023 року капітану поліції ОСОБА_1 здійснювалось нарахування грошового забезпечення відповідно до вимог частини 5 статті 70 Закону України «Про Національну поліцію».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, згідно п.1 ст.70 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі - Закон №580) поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Згідно з ч.2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.1-2 ст.17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.
Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.
Щодо відсторонення позивача суд зазначає, що позивач являється начальником чергової частини відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції в Дніпропетровській області, керівником ГУНП в межах дискреційних повноважень прийнято допустиме рішення для забезпечення належного проведення службового розслідування, зокрема і у відношенні позивача.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, у тому числі знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
У підпункті 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту передбачено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, у тому числі контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно із частинами 9, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Аналіз наведених норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 24.04.2023 №911, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактами виявлених 06.04.2023 порушень службової дисципліни допущених окремими поліцейськими відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП відповідно до довідки УОАЗОР ГУНП від 17.04.2023 № 12/2-2688.
У ході службового розслідування встановлено, 06.04.2023 о 05.20 біля адмінбудівлі ВП № 9 Дніпровського районного управління поліції (далі - РУП) ГУНП знаходився службовий автомобіль «ВАЗ-2110», д.з. НОМЕР_2 , з відчиненими дверима, що дало змогу перевіряючим УОАЗОР ГУНП закласти умовний вибуховий пристрій у зазначений службовий автомобіль.
Встановлено, що службовий автомобіль «ВАЗ-2110», д.з. НОМЕР_2 залишив відчиненим спеціаліст-криміналіст ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП капітан органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.
Опитані старший спеціаліст-криміналіст СВ ВП капітан поліції ОСОБА_2 , слідчий СВ ВП лейтенант поліції ОСОБА_3 та оперуповноважений СКП ВП лейтенант поліції ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказали, що одразу ж прибули до чергової частини ВП за вказівкою чергового.
Разом з цим, старший інспектор-черговий чергової частини ВП № 9 Дніпровського РУП майор поліції ОСОБА_5 не видав оперуповноваженому СКП ВП лейтенанту поліції ОСОБА_4 та старшому спеціалісту-криміналісту СВ ВП капітану поліції ОСОБА_2 спецзасоби для несення служби, відмітку у журналі видачі й приймання озброєння ВП про отримання ОСОБА_4 захисного шолому проставив формально, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліції України».
Опитаний за вказаним фактом майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що під час надання команди - збір у черговій частині ВП, поліцейські СОГ спочатку прибули без спеціальних засобів та потім повернулись вже з ними.
06.04.2023 о 05.40 окремий поліцейський для здійснення пропускного режиму та охорони адмінбудівлі ВП не призначався (пропускний режим на той час здійснювався працівниками чергової частини ВП).
Поліцейські сектору реагування патрульної поліції ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП носимі радіостанції для несення служби не отримують.
Поліцейські СОГ та ГРПП ВП здійснювали виїзди на службових автомобілях без дорожніх листів (дорожні листи «ВАЗ-2110», д.з. НОМЕР_2 та «Skoda Rapid», д.з. НОМЕР_3 , були не заповнені та знаходились у черговій частині ВП).
Відповідальний по ВП, начальник чергової частини відділення поліції 9 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 не забезпечив належний контроль за поліцейськими, які перебували на чергуванні та здійснювали реагування щодо отримання ними дорожніх листів та носимих радіостанцій.
Керівництвом ВП 18 лютого, 25 березня п.р. перевірки порядку несення служби добовим нарядом не проводились, відповідні записи у книзі нарядів ВП відсутні.
Так, 18 лютого та 25 березня п.р. відповідальним по ВП чергував старший слідчій СВ ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_6 , який відповідно до записів у книзі нарядів, перевірки добового наряду ВП не проводив, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліції України», підпункту 8 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440.
Опитаний за вказаним фактом старший слідчій СВ ВП капітан поліції ОСОБА_6 у своєму поясненні зазначив, що він під час чергування здійснював перевірки, проте відповідні записи у книзі нарядів ВП не робив.
У книзі нарядів ВП за 8, 12 та 24 січня п.р. черговим відділення поліції не зазначено час видачі табельної вогнепальної зброї та набоїв до неї членам добових нарядів СОГ, ГРПП ВП.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що 8, 12 січня п.р. чергував старший інспектор-черговий чергової частини відділення поліції №9 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_5 та 24 січня п.р. чергував старший інспектор-черговий чергової частини вказаного ВП капітан поліції ОСОБА_7 , які під час видачі табельної вогнепальної зброї та набоїв до неї членам добових нарядів СОГ, ГРПП ВП не проставляли відповідні відмітки у книзі нарядів щодо часу видачі зброї, чим порушили вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліції України».
Також, старший інспектор-черговий чергової частини вказаного ВП капітан поліції ОСОБА_7 у книзі видачі й приймання озброєння ВП за 19 січня п.р. не проставив підписи про прийняття спецзасобів, автоматичної зброї та набоїв до неї від 8-ми поліцейських ВП (Педан, Бідзіля, Петренко, Макаренко, Шевченко, Петрушенко, Мітус, Топчій), чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліції України», пункту 6 розділу IV Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828.
Начальник чергової частини відділення поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 який відповідно до наказу ВП від 03.02.2023 № 51 призначений відповідальним за озброєння ВП, не оновив відомості про закріплення озброєння за поліцейськими ВП шафах кімнати зберігання зброї (далі - КЗЗ), не опечатав ящик з набоями у КЗЗ, не забезпечив встановлення монітору у КЗЗ та не укомплектував тривожну шафу № 1 КЗЗ ВП, чим порушив вимоги пунктів 13, 16, 30 розділу X інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828.
Опитаний за вказаними фактами начальник чергової частини ВП капітан поліції ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що всі недоліки, які були виявлені під час перевірки працівниками УОАЗОР ГУНП були негайно усунуто та з черговими ВП проведено додатковий інструктаж щодо недопущення вказаних недоліків в подальшому.
Начальник відділення поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_8 не організував належним чином обладнання «Front-Office» в холі адмінбудівлі зазначеного ВП, отримання членами СОГ ВП боді-камер та не затвердив розстановку нарядів ВП за 28.01.2023, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліції України».
Опитаний за вказаним фактом начальник відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП підполковник поліції ОСОБА_8 у своєму поясненні вказав, що в холі адмінбудівлі ВП розміщено «Front-Office», на даний час проводиться робота щодо його належного обладнання. Також, члени СОГ не забезпечені боді-камерами у зв`язку з їх відсутністю у ВП відповідний лист було надіслано до ГУНП.
Керівництвом ВП № 9 не забезпечено контроль за своєчасним коригуванням спеціальних оперативних планів. Спеціальні оперативні плани «Сирена», «Грім», «Заручник», «Фортеця» та «Перехват» не відкориговані.
Типові спеціальні оперативні плани «Сирена», «Грім» та «Заручник» відповідно до вимог Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 09.10.2017 № 841дск та рекомендованих зразків типових спеціальних оперативних планів поліцейських операцій не відкориговані.
Типовий спеціальний оперативний план «Перехват» відповідно до вимог Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 23.11.2018 № 946дск не відкоригований.
Опитаний за вказаним фактом заступник начальника сектору кримінальної поліції ВП капітан поліції ОСОБА_9 у своєму поясненні вказав, що вказані недоліки були усунуті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до висновку службового розслідування від 08.05.2023 позивачу в провину поставлено не оновлення відомостей про закріплення озброєння за поліцейськими відділу поліції у шафах камери зберігання зброї, не опечатуванні ящика з набоями у камері зберігання зброї, не забезпеченні встановлення монітору у камері зберігання зброї та не укомплектуванні тривожної шафи № 1 камери зберігання зброї, а також незабезпеченні належного контролю за поліцейськими, які перебували на чергуванні, щодо отримання ними дорожніх листів та носимих радіостанцій.
Пунктом 16 розділу X Інструкції передбачено, що тривожна шафа № 1 установлюється в КЗЗ і призначається для екстреного озброєння груп захоплення та слідчо-оперативних груп. У ній зберігаються два автомати, чотири магазини до них (споряджені патронами по 20 шт.), по два бронежилети і кулезахисних шоломи, засоби, споряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, наручники, гумові кийки, електричні ліхтарі та переносні радіостанції.
Пунктом 30 розділу X Інструкції визначено, що у шафах зі зброєю біля кожної комірки (гнізда) та на колодках із патронами наклеюють бирки із зазначенням інформації про зброю (серія, порядковий і заводський номери) та поліцейського (прізвище, ініціали), за яким закріплено цю зброю. Усередині шафи розмішують опис озброєння, що зберігається в шафі.
Згідно п.1 розділу X Інструкції контроль за організацією зберігання та обліку озброєння в апараті поліції покладається на одного із заступників Голови Національної поліції України, у ТО (МТО) - на керівника такого органу, у їх територіальних (відокремлених) підрозділах - на керівника цього підрозділу, в УП - на керівника цієї установи.
Таким чином, саме на позивача, як керівника, покладається контроль за організацією зберігання та обліку озброєння.
Щодо посилання позивача на ту обставину, що позивач здійснює виконання своїх службових обов`язків згідно до посадової інструкції, затвердженої начальником ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 19.04.2023 року, яка не містить дати ознайомлення позивача, а службове розслідування було призначено згідно п. 1 наказу від 24.04.2023 року № 911 згідно п. 1 «за фактами виявлення 06.03.2023 порушень службової дисципліни допущеними окремими поліцейськими відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП (довідка УОАЗОР ГУНП від 17.04.2023 №12/2-2688)», то слід зазначити, що
У висновку від 08.05.2023 не зазначено про порушення позивачем посадової інструкції, затвердженої начальником ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 19.04.2023 року.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова