Справа № 360/60/23
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/60/23

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 24 січня 2023 року надійшов адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - позивач, ХНУВС) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 43020,06 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач проходила службу в Національній поліції України з 01 вересня 2020 року по 23 серпня 2022 року.

Наказом ХНУВС від 19 серпня 2020 року № 245 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ та зараховано курсантом ХНУВС з 01 вересня 2020 року. Між відповідачем, ХНУВС та ГУНП України в Луганській області 01 вересня 2020 року укладено контракт № 506 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Наказом ХНУВС від 23 серпня 2022 року № 310 о/с відповідача відрахували з числа курсантів та звільнили зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно з Довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складених відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 43020, 06 грн.

Наведені розрахунки Відповідачем не оскаржувались.

З метою надання можливості ОСОБА_1 добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утримання у ХНУВС, останній направлено повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, від 25 жовтня 2022 року вих. № 7/69 на мобільний номер телефону (використовуючи мобільний застосунок «Viber»), який зазначено в контракті про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських від 01 вересня 2020 року, у зв`язку з тим, що інші засоби зв`язку з відповідачем були недоступні. Копія підтвердження викладеної інформаціє додається.

Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодувала кошти пов`язані з її утриманням.

Ухвалою від 31 січня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року та направлено адміністративну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою від 03 липня 2023 року задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом та поновлено цей строк; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати відзив.

Оскільки адресою зареєстрованого місця проживання відповідача є тимчасово окупована територія України, повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі здійснено з особливостями, визначеними законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення з повідомленням відповідача про відкриття провадження у справі опубліковане офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду 05 липня 2023 року, що підтверджено повідомленням уповноваженої особи суду.

Відповідач не скористалася правом подати відзив.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Згідно із витягом з наказу ХНУВС від 19 серпня 2020 року № 245 о/с «По особовому складу», копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України та призначено на посаду курсанта 1-го курсу факультету № 2 ХНУВС за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» (термін навчання - 3 роки), за напрямом підготовки «оперуповноважені для підрозділів карного розшуку» із 1 вересня 2020 року, присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції» та спеціальний жетон.

Між ХНУВС, ОСОБА_1 та Головним управлінням Національної поліції України в Луганській області укладено контракт про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, від 01 вересня 2020 року № 506. Строк дії контракту до 01 вересня 2026 року.

Згідно із абзацом сьомим пункту 3 розділу ІІІ вказаного Контракту відповідач взяла на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до витягу з наказу ХНУВС від 23 серпня 2022 року № 310 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 , курсанта 3-го курсу факультету № 2, з 23 серпня 2022 року відраховано з числа курсантів та звільнено за одноразове грубе порушення навчальної (службової) дисципліни, правил внутрішнього розпорядку ВНЗ відповідно до пункту 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС від 07.09.2009 № 381 та пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно із довідкою № 4/479-д про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС, загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача за період з 01 вересня 2020 року по 23 серпня 2022 року, становить 43020,06 грн, у тому числі: грошове забезпечення - 5272,92 грн; продовольче забезпечення - 19351,02 грн; медичне забезпечення - 167,67 грн; речове забезпечення - 5938,96 грн; вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв - 12290,03 грн.

Позивачем складено повідомлення б/н та б/д про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, яким повідомлено ОСОБА_1 , що вона зобов`язана протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати МВС України в особі ХНУВС витрати, пов`язані з утриманням її у вищому навчальному закладі в повному розмірі за весь період навчання. Роз`яснено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування буде здійснюватися в судовому порядку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову, що призведе до суттєвого збільшення суми заборгованості за рахунок судових витрат та витрат виконавчого провадження.

Вказані повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати та довідка про фактичні витрати разом із супровідним листом від 25 жовтня 2022 року № 7/69 направлені ОСОБА_1 25 жовтня 2022 року за допомогою мобільного додатку «Viber» на мобільний номер телефону відповідача НОМЕР_1 , зазначений особисто курсантом у контракті про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, від 01 вересня 2020 року № 506.

Станом на дату розгляду справи сторонами не надано доказів відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону № 580-VIII визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно із частиною четвертою статті 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами частини п`ятої статті 74 Закону № 580-VIII визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (далі - Порядок № 261).

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС (пункт 2 Порядку № 261).

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Як вже вище вказано, між позивачем, відповідачем та ГУНП в Луганській області 01 вересня 2020 року укладено контракт № 506 про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, згідно із абзацом сьомим пункту 3 розділу ІІІ якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Контракту сторони несуть відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань за цим Контрактом.

Контракт від 01 вересня 2020 року № 506 підписаний відповідачем особисто.

Тобто, підписуючи вказаний контракт, відповідач ознайомилася з його змістом та усвідомлювала, що у разі розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі, вона зобов`язана відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, та свідомо погодилася на виконання таких умов.

При цьому жодних зауважень щодо змісту вказаного контракту, зокрема, щодо видів витрат, які в разі настання відповідних умов має відшкодувати відповідач, вказані документи не містять.

Згідно із довідкою № 4/479-д загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, складає 43020,06 грн.

Суд зауважує, що курсанти, які навчаються в ХНУВС, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Враховуючи, що відповідача звільнено з органів поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), що підпадає під абзац сьомий пункту 3 розділу ІІІ Контракту від 01 вересня 2020 року № 506, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати ХНУВС витрати у сумі 43020,06 грн на її утримання за період навчання за грошове, продовольче, речове забезпечення та вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв.

Водночас, з викладених вище положень статті 74 Закону № 580-VIII та пункту 8 Порядку № 261 слідує, що право на звернення до суду за відшкодуванням витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, виникає у позивача лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та за умови дотримання позивачем пункту 5 Порядку № 261 в частині вручення (надіслання) особі повідомлення про відшкодування витрат.

Враховуючи наведене нормативне регулювання та праворозуміння, суд вважає, що позивач мав вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача - звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2021 року по справі № 520/11540/19, від 30 серпня 2022 року по справі № 480/8200/20, від 14 грудня 2022 року по справі № 520/5837/2020 та від 13 січня 2023 року по справі № № 440/2692/20.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що для досудового врегулювання спору позивач мав вручити відповідачу під підпис або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах особової справи, повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, міг звернутися до суду.

Проте суду не надано доказів направлення ОСОБА_1 такого повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення або його вручення під підпис.

Суд зауважує, що Порядком № 261 не передбачено можливості надіслання повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів у будь-який інший спосіб, не визначений в пункті 5 цього Порядку, у тому числі й на мобільний номер телефона відповідача через мобільний застосунок «Viber», тобто альтернативним засобом зв`язку.

З викладеного слідує, що позивач не надав суду допустимих доказів, що ним відповідачу запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Щодо необхідності врахування правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 17 листопада 2022 року в справі № 560/5541/20, про що наголошує позивач, суд зазначає, що згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правовий висновок Верховного Суду, викладений у вказаній ухвалі, у даному випадку є незастосовним, оскільки стосується застосування статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно із частиною першою статті 17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Встановлені судом обставини свідчать, що станом на час звернення до суду з цим позовом позивачем не дотримано обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, що має передувати зверненню до суду з позовом у цій категорії справ, а саме не надано суду доказів надання відповідачу часу на добровільне відшкодування вартості витрат та відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, що на даний час унеможливлює відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, у судовому порядку та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог через їх передчасність.

Щодо тверджень позивача, що наслідком неврахування судом направлення відповідачу повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, альтернативними засобами зв`язку, як доказу звернення до відповідача для досудового врегулювання спору, стане неможливість взагалі відшкодувати кошти, витрачені на утримання курсанта в університеті, та неповернення цих коштів до бюджету, суд наголошує, що на даний час у позивача право вимоги відсутнє через недотриманням ним обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, визначеного Порядком № 261, а отже і строк звернення до адміністративного суду обчислюватиметься з моменту сплину 30 діб з дати вручення (надіслання) відповідачу повідомлення у спосіб, визначений пунктом 5 цього Порядку, та відмови останнього у відшкодуванні витрат.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Позивачем суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень та йому відмовлено в задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 257-262, 2995, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Харківського національного університету внутрішніх справ (місцезнаходження: 61080, місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 27, код за ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова