Справа № 580/2121/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 580/2121/22

адміністративне провадження № К/990/26546/23

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року

у справі №580/2121/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу: заборгованості грошового забезпечення у вигляді доплат за службу у нічний час за період 07.11.2015 до 30.06.2021; індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 31.10.2017; одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із врахуванням пільгової вислуги років у загальній кількості 04 роки 03 місяці 15 днів; матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2021 років;

- стягнути з відповідача заборгованість з: грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 до 30.06.2021 у сумі 11328,00 грн; індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 до 31.10.2017 у сумі 3179,13 грн;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу: одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням пільгової вислуги років у загальній кількості у 04 роки 11 місяців 10 дні, а саме - 19 років 2 місяці 14 днів; матеріальну допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2021 роки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за його службу в нічний час за період служби за грудень 2015 року, з січня до серпня 2016 року, за листопад 2016 року, з лютого до грудня 2017 року, з січня до грудня 2018 року, з січня до грудня 2019 року, з січня до грудня 2020 року та з січня до 30.06.2021 року, індексації за період отриманого ним грошового забезпечення з 01.03.2016 до 31.10.2017, належного розміру одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зобов`язано ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період служби за грудень 2015 року, з січня до серпня 2016 року, за листопад 2016 року, з лютого до грудня 2017 року, з січня до грудня 2018 року, з січня до грудня 2019 року, з січня до грудня 2020 року та з січня до 30.06.2021 року, індексацію його грошового забезпечення за період служби з 01.03.2016 до 31.10.2017 та перерахувати його одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із урахуванням висновків суду у цьому рішенні та виплатити з урахуванням вже виплачених сум коштів такої допомоги. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року скасувати в частині:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період служби з грудня 2015 року по серпень 2019 року, належного розміру одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період служби з грудня 2015 року по серпень 2019 року, перерахувати одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог - відмовлено. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року - залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Так скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду:

- від 24.11.2020 року у справі № 822/3008/17;

- від 11.04.2018 року у справі № 806/2104/17;

- від 21.04.2021 року у справі № 380/2427/20;

- від 27.06.2018 року у справі № 750/9775/16-а.

- від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а.

При цьому, суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.

Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, заявник не наводить обґрунтування, які б свідчили про подібність правовідносин у цій справі та у справах, у яких Верховним Судом були зроблені висновки.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №580/2121/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів і зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська