Справа № 826/18223/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2023 року

м. Київ

справа №826/18223/14

адміністративне провадження № К/990/22555/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Уханенка С.А., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Київської обласної прокуратури

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №826/18223/14 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської обласної прокуратури, у якому просив:

- скасувати наказ прокурора Київської області № 1738к від 23 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області;

- стягнути з прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язати прокуратуру Київської області проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання про застосування до нього заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Київської області № 1738к від 23 жовтня 2014 року про звільнення позивача з посади начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області.

Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 24 березня 2015 року, з 17 серпня 2021 року по 04 жовтня 2022 року у розмірі 266 468, 89 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області з 24 жовтня 2014 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Київської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 14385,21грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року в його мотивувальній та резолютивній частинах щодо визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, викладено третій та четвертий абзац в наступній редакції:

"Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Київської області з 24 жовтня 2014 року.

Стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 04 жовтня 2022 року у розмірі 2 258 156,01 грн."

У решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року - залишено без змін.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, Київська обласна прокуратура звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року, від 13 квітня 2023 року та від 29 травня 2023 року касаційні скарги Київської обласної прокуратури було повернуто скаржнику.

26 червня 2023 року касаційна скарга Київської обласної прокуратури повторно надійшла до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 10 липня 2023 року визнано неповажними підстави, вказані Київською обласною прокуратурою, для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №826/18223/14, касаційну скаргу Київської обласної прокуратури залишено без руху з установленням відповідачу строку у 10 днів для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної інстанції:

- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.

Належним чином завірену копію указаної ухвали скаржником отримано 13 липня 2023 року, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке надійшло на адресу Суду.

25 липня 2023 року від скаржника до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, а також касаційну скаргу у новій редакції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 329 КАС України).

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Так заява обґрунтована тим, що Київською обласною прокуратурою вперше подано касаційну скаргу 10 березня 2023 року, тобто у межах строку, передбаченого частиною 1 статті 329 КАС України.

Водночас, ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 (надійшла до Київської обласної прокуратури 27 березня 2023 року) вказану касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини 5 статті 332 КАС України, у зв`язку з тим, що така підписана представником Київської обласної прокуратури Шокал Ю.В., право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Проте, на думку скаржника, враховуючи норму частини 1 статті 55 КАС України та статті 59 КАС України, вперше подана касаційна скарга від 10 березня 2023 року, підписана головним спеціалістом відділу представництва інтересів органів прокуратури управління представництва інтересів держави в суді Київської обласної прокуратури Шокал Ю.В., яка діяла від імені органу прокуратури, як представник Київської обласної прокуратури в порядку самопредставництва, оскільки до касаційної скарги були долучені підтверджуючі документи на представництво інтересів.

Скориставшись правом повторного звернення до суду касаційної інстанції, обґрунтувавши підстави самопредставництва та повторно долучивши до касаційної скарги належним чином засвідчені копії документів на підтвердження повноважень, в межах 8-денного строку 04 квітня 2023 року вдруге подала касаційну скаргу.

Проте ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року, яка надійшла до Київської обласної прокуратури 19 квітня 2023 року , вказану касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.

Київською обласною прокуратурою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в межах 16-денного строку усунуто недоліки, зазначені в ухвалі та повторно подано касаційну скаргу 04 травня 2023 року. Проте ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2023 року вказану касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.

З урахуванням змісту ухвали Верховного Суду від 29 травня 2023 року, Київська обласна прокуратура 23 червня 2023 року подала касаційну скаргу з обґрунтуванням підстав касаційного оскарження оспорюваних судових рішень.

Зважаючи, що вперше подано касаційну скаргу в межах тридцятиденного строку, передбаченого частиною 1 статті 329 КАС України, та в подальшому без надмірних зволікань із усуненням недоліків, вказаних в ухвалах Верховного Суду, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Також відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 24 червня 2021 року у справі № 420/9066/20.

Перевіривши вказану заяву, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку. Інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження скаржником не наведено.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд повторно зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Так, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду відповідач вже неодноразово звертався до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, і ці скарги йому повернуто через те, що їхній зміст не відповідав вимогам статті 330 КАС України. Такі дії заявника свідчать про їхню формальність під час реалізації заявником права оскаржити судові рішення у касаційному порядку.

Разом з тим, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду Київська обласна прокуратура вже неодноразово зверталась до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами. Вперше подано касаційну скаргу 10 березня 2023 року, яку повернуто ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року, та отримано скаржником 27 березня 2023 року. Вдруге подана касаційна скарга 04 квітня 2023 року, яка повернута скаржнику ухвалою від 13 квітня 2023 року, отримана ним 19 квітня 2023 року. Втретє скаржник звернувся до суду 04 травня 2023 року, яку знову повернуто ухвалою від 29 травня 2023 року та отримано ним 06 червня 2023 року. 23 червня 2023 року відповідач вкотре звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

При цьому скаржник не наводить жодних об`єктивних причин пропуску строки, а лише вказує про повторні подання касаційних скарг у розумні, на його думку, строки, що не може бути визнано судом як поважні підстави для поновлення строку.

Жодних причин, обставин та підстав щодо поновлення строку на касаційне оскарження відповідачем не наведено, а лише перерахування активних дій скаржника щодо подання касаційної скарги, отримання ухвал Верховного Суду та подання повторно касаційних скарг не узгоджується з вимогами частини 1 статті 121, частини 3 статті 329, частини 3 статті 332 КАС України щодо обгрунтування заяви про поновлення строку на касаційне оскарження наведенням поважних підстав.

Посилання на ухвалу Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 420/9066/20 щодо поновлення строку на касаційне оскарження є безпідставним, оскільки Суд у кожній конкретній справі виходить із наданих заявником пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску такого строку.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених скаржником підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло 4 місяці, у зв`язку із визнанням судом неповажними підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави визнані судом неповажними.

УХВАЛИВ:

Відмовити Київській обласній прокуратурі у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №826/18223/14 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про скасування наказу, зобов`язати вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді С. А. Уханенко

М. І. Смокович