Справа № 280/2736/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 серпня 2023 року Справа № 280/2736/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник адвокат Плужник Максим Валерійович (РНОКПП НОМЕР_2 , 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, оф. 66) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Центральний ОТЦК та СП м. Запоріжжя (вул. Сталеварів, 20, м. Запоріжжя, 69035, ), Запорізький обласний ТЦК та СП (пров. Тихий, 7, м. Запоріжжя, 69063, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електроний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), представник адвокат Плужник Максим Валерійович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оформлене листом від 25.01.2023 за № 1002-446/К-02/8-0800/23, у призначенні Позивачу пенсії в разі втрати годувальника з 27.07.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити Позивачу пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 27.07.2022 та виплатити заборгованість за невиплачену пенсію за період з 27.07.2022 по 22.12.2022;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь Позивача витрати на правничу допомогу в розмір 5 368,00 гривень (п`ять тисяч триста шістдесят вісімдесят гривень).

Позовну заяву мотивовано тим, що позивачка була дружиною ОСОБА_2 , заступника командира батареї з озброєння 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті отриманого поранення під час виконання бойового завдання, та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ отримує пенсію по втраті годувальника у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Листом відповідача від 25.01.2023 № 1002-446/К-02/8-0800/23 позивачку повідомлено про те, що на підставі наданих Запорізьким обласним центром комплектування та соціальної підтримки 22.12.2022 документів їй призначено пенсію у разі втрати годувальника з дати надходження документів 22.12.2022. Позивачка вважає, що призначення пенсії повинно здійснюватись з дати звернення до Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника з 27.07.2023, проте пенсію призначено 22.12.2022, що суперечить чинному законодавству. У звязку із чим звернулася до суду з цим позовом та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, прийнято рішення здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

18 травня 2023 року відповідачем за допомогою системи «Електроний суд» подано відзив на позовну заяву. Так, відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що згідно абз.2 ст.48 Закону № 2262-ХІІ У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Позивач подала заяву про призначення пенсії 27.07.2022, але весь необхідний пакет документів на підтвердження права на отримання пенсії в разі втрати годувальника змогла надати лише 22.12.2022, тобто по закінченню тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення. Тому днем звернення за призначенням пенсії є саме 22.12.2022, а не 27.07.2022. Тому і нарахування пенсії у разі втрати годувальника почалось саме з 22.12.2022. Враховуючи зазначене,дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є правомірними. Також, відповідач наголошує на тому, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.06.2023 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 , листування з приводу призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника.

Ухвалою суду від 29.06.2023 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Центральний ОРТЦК та СП м. Запоріжжя та Запорізький обласний ТЦК та СП, надано третім особам строк для надання пояснень у справі і витребувано у третіх осіб листування, рішення та інші матеріали з приводу розгляду (опрацювання) заяви ОСОБА_1 від 27.07.2022 про призначення пенсії по втраті годувальника.

03 липня 2023 року та 24 липня 2023 року до суду від відповідача надійшли витребувані копії матеріалів пенсійної справи позивача.

На адресу Запорізького окружного адміністративного суду 07.08.2023 надійшли письмові пояснення Центрального ОРТЦК та СП м. Запоріжжя в яких представник третьої особи зазначає, що 27.07.2022 позивачка звернулася до Центральний ОРТЦК та СП м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. До заяви не були долучені документи, визначені пп. 2, 6, 8, 9 п. 3 р. ІІ Порядку. Центральним ОРТЦК та СП м. Запоріжжя на адресу військової частини НОМЕР_4 направлено запит від 16.08.2022 № С/1322 про надання: витягу з наказу про включення до списків особового складу військової частини військовослужбовця ОСОБА_2 ; витягу з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини військовослужбовця ОСОБА_2 , акту службового розслідування щодо факту загибелі ОСОБА_2 ; грошового атестата на ОСОБА_2 ; довідки додаткового грошового забезпечення ОСОБА_2 . Одразу після надходження з військової частини НОМЕР_4 вказаних документів Центральним ОРТЦК та СП м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 направлено до Запорізького обласного ТЦК та СП. Представник третьої особи просить суд врахувати обставини, зазначені в письмових поясненнях, при розгляді справи по суті.

14 серпня 2023 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення Запорізького обласного ТЦК та СП.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У період з 02.07.2023 по 13.08.2023 суддя Артоуз О.О. перебувала у відпустці.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_2 був командиром батареї з озброєння 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_3 .

Лейтенант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті отриманого поранення під час виконання бойового завдання.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14.06.2022, Витягом з протоколу 18 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 15.09.2022 № 1791, наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.06.2022 № 75.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу від 17.04.1986 серії НОМЕР_6 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 17 квітня 1986 року укладено шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 27.07.2022 звернулась до Центрального об`єднаного районного центру комплектування та соціальної підтримки м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Згідно протоколу за пенсійною справою № від 22.12.2022 ОСОБА_1 призначено з 22.12.2022 пенсію в разі втрати годувальника.

11 січня 2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо надання інформації про те, чи правомірно здійснено призначення та нарахування їй пенсії по втраті годувальника саме з грудня 2022 року, враховуючи те, що настання смерті лейтенанта ОСОБА_2 датовано 11.06.2022.

Листом від 25.01.2023 № 1002-446/К-02/8-0800/23 відповідачем повідомлено позивачу про те, що на підставі наданих 22.12.2022 Запорізьким обласним центром комплектування та соціальної підтримки документів її призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 2, 30, 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Оскільки документи про призначення пенсії в разі втрати годувальника надійшли до Головного управління 22.12.2022 то пенсію призначено з цієї дати (з дня звернення).

Згідно листа Центрального об`єднаного районного центру комплектування та соціальної підтримки м. Запоріжжя від 14.04.2023 № с/1825 заява, яка була написана ОСОБА_1 для призначення пенсії датована 27.07.2022. Відповідно до п. 10 Постанови ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 у позивача не вистачало основних документів для подачі заяви щодо призначення пенсії по втраті годувальника, а саме витягу з наказу про виключення з військової частини, грошового атестату та довідки додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки дані документи є основними для призначення пенсії, враховуючи зазначене, підстави для направлення документів до ЗОТЦК та СП відсутні.

Вважаючи, що призначення пенсії повинно здійснюватись з дати звернення до Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника з 27.07.2023, а не 22.12.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу третього ст. 1 Закону №2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Вказаний закон передбачає безумовну гарантію особам, які є членами сімей військовослужбовців, які загинули чи пропали безвісти, отримати право на пенсію в разі втрати годувальника.

Умови призначення пенсій в разі втрати годувальника встановлені ст. 29 Закону України № 2262-XII.

Так, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

В абзаці першому ст. 30 Закону України №2262-XII зазначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Тобто, за загальним правилом право на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника мають саме непрацездатні члени сімей відповідної категорії військовослужбовців, якщо вони перебували на їх утриманні.

Водночас згідно з абзацом другим ст. 30 Закону України №2262-XII, незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Тобто, перебування на утриманні годувальника не є обов`язковою умовою для вказаної вище категорії осіб. Орган Пенсійного фонду України зобов`язаний призначити пенсію вказаній категорії осіб. При цьому, для дружини або чоловіка військовослужбовця необхідною ознакою є факт загибелі чи втрата безвісти саме в період проходження служби або пізніше внаслідок визначеного тілесного ушкодження чи хвороби під час служби. Встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_2 загинув захищаючи Батьківщину в період перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 .

Також у ст. 30 вказаного закону вказано, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.

Згідно ст. 41 Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію.

У відповідності до положень ст. 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Пунктом «є» ст. 50 Закону №2262-ХІІ передбачено, що членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. При цьому, якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Судом встановлено, що на підставі подання Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20.12.2022 № 0031 позивачу з 22.12.2022 була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Спірним питанням щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ є дата її призначення, а саме: 22.12.2022, оскільки позивач вважає, що пенсія має бути призначена з дати звернення із заявою про призначення пенсії до Центрального РТЦК та СП, а саме з 27.07.2022.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів (далі уповноважений структурний підрозділ). У такому самому порядку подаються заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника членами сім`ї померлого годувальника, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника.

Відповідно до п. 6. Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Перелік документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються вказаний у п.10 Порядку № 3-1.

Додатково передбачені й інші документи в залежності від категорії осіб, про яких йде мова в ст. 30 Законом № 2262-XII.

Пунктом 12 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають пенсії (п. 13 Порядку № 3-1).

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно п. 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. (п. 17 Порядку №3-1).

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Таким чином, обов`язковою умовою для призначення пенсійним органом пенсії є заява з необхідними для призначення пенсії документами.

Як вбачається з листа Центрального об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15.04.2023 заява позивача про призначення пенсії датована 27.07.2022. Відповідно до п. 10 Постанови № 3-1 не вистачало основних документів для подачі щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника, а саме: витягу з наказу про виключення з військової частини, грошового атестату, довідки про додаткові види грошового забезпечення. Оскільки дані документи є основними для призначення пенсії, підстави для направлення документів до ЗОТЦК та СП відсутні.

Слід зазначити, що позивач, в силу вимог Постанови № 3-1, не могла подати заяву про призначення пенсії безпосередньо до органу Пенсійного фонду, а мала подати її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. При цьому, пунктом 12 Постанови № 3-1 визначено порядок дій уповноваженого структурного підрозділу у випадку отримання заяви, до якої додані не всі необхідні документи.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивачу роз`яснювалося, які документи необхідно надати додатково, у який термін, а також які наслідки матиме подання документів після спливу тримісячного строку.

Отже, наведені вище обставини і призвели до того, що фактично заява про призначення пенсії подана до територіального центру комплектування та соціальної підтримки 27.07.2022, а до органу Пенсійного фонду передана 22.12.2022. Однак, це не може позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення.

З огляду на наведене, відповідач, отримавши звернення позивача з питань пенсійного забезпечення, мав призначити пенсію в разі втрати годувальника саме з 27.07.2022.

Відтак, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника з 27.07.2022 є протиправними, у зв`язку із чим, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, визнає їх такими.

При цьому, суд зазначає, що лист від 25.01.2023 № 1002-446/К-02/8-0800/23, яким відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення пенсії з 27.07.2022, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а отже позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 27.07.2022 та виплатити заборгованість за невиплачену пенсію за період з 27.07.2022 по 21.12.2022 включно забезпечить ефективне відновлення прав ОСОБА_4 .

Водночас, оскільки пенсія в разі втрати годувальника позивачу виплачувалася з 22.12.2022, то період невиплаченої пенсії складає саме з 27.07.2022 по 21.12.2022 включно, а не по 22.12.2022.

Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Так, до матеріалів справи надано: Договір від 10.01.2023 № ЦО-04КНГ10-01 про надання правової допомоги (копію); Додаткову угоду від 10.01.2023 № 1 (копію); розрахунок суми судових витрат; квитанцію від 28.04.2023 серії АБ № ЦО-28/К/-09 на суму 5 368,00 грн..

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Звідси, враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000,00 грн., які є співмірним із складністю даної справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник адвокат Плужник Максим Валерійович (РНОКПП НОМЕР_2 , 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, оф. 66) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника з 27.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 27.07.2022 та виплатити заборгованість за невиплачену пенсію за період з 27.07.2022 по 21.12.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмір 1 000,00 (одна тисяча) гривень) та судовий збір в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14 серпня 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз