Справа № 500/2534/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2534/23

14 серпня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття позивача з військового обліку та зобов`язати відповідача вчинити дії - зняти позивача з військового обліку у зв`язку із виїздом за кордон на термін більше трьох місяців (на постійне місце проживання).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває у відповідача на обліку з 19.02.1992, що підтверджується військовим квитком. Після отримання повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 16.11.2022 про прийняття рішення щодо оформлення документів для виїзду на постійне місце проживання в Республіку Канада позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття його з військового обліку у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання в Канаду.

Відповідач, листом №6754 від 29.11.2022 повідомив позивача, що у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресії російської федерації проти України, продовженням дії правового режиму воєнного стану згідно Закону України №2738-ІХ та заходів загальної мобілізації згідно Закону України №2739-ІХ, не прийнято позитивного рішення щодо надання дозволу на зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям на постійне місце проживання до Канади.

Позивач зазначає, що зняття його із військового обліку є необхідним для подальшого зняття останнього з реєстрації місця проживання в Україні та отримання довідки про зняття з реєстрації місця проживання за кордон, про що вказано у повідомленні Управління ДМС України в Тернопільській області від 16.11.2022, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 01.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вказаною ухвалою суд з власної ініціативи ухвалив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, яке зобов`язав, в порядку вимог статті 94 КАС України, надати суду копію поданої позивачем заяви щодо оформленням документів для виїзду за кордон на постійне проживання з додатками до неї, а також належним чином засвідчену копію рішення суб`єкта владних повноважень, яке прийнято за результатом розгляду поданої заяви.

09.06.2023, на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо позову третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області з додатками. Третя особа при прийнятті рішення по суті справи покладається на думку суду та просить врахувати, що 06.10.2022 позивач звернувся до Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області із заявою щодо отримання адміністративної послуги по оформленню документів для виїзду на постійне проживання закордон (Республіка Канада). За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 16.11.2022 УДМС у Тернопільській області прийняте рішення щодо оформлення документів для виїзду закордон на постійне місце проживання в Республіку Канада. Про прийняте рішення належним чином було повідомлено ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що йому необхідно звернутись за місцем реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання в Україні та отримати довідку про зняття з реєстрації місця проживання закордон; для осіб, які документовані паспортом громадянина України у формі ІД-картки, - звернутись із вищевказаною довідкою та паспортом громадянина України у вигляді ІД-картки в територіальний підрозділ ДМС для внесення змінної інформації в безконтактний електронний носій паспорта громадянина України у формі ІД-картки; надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України і паспорт громадянина України для виїзду закордон для проставляння в них штампа про оформлення виїзду закордон на постійне проживання, а у разі наявності двох паспортів громадянина України для виїзду закордон, - надаються обидва такі паспорти; отримати довідку органу державної фіскальної служби про сплату податку на доходи фізичних осіб про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України та є підставою для проведення митних процедур.

Також ОСОБА_1 було повідомлено, що термін дії рішення про оформлення документів для виїзду закордон на постійне місце проживання становить шість місяців з дня його прийняття.

З огляду на зазначене третя особа вказує, що ОСОБА_1 отримано адміністративну послугу щодо оформлення документів по виїзду громадянина України за кордон на постійне проживання. Результатом отримання цієї адміністративної послуги є прийняте УДМС у Тернопільській області рішення від 16.11.2022 про оформлення ОСОБА_1 , документів для виїзду на постійне місце проживання в Республіку Канада (арк. справи 13-32).

19.06.2023, на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів у справі (арк. справи 33-35).

27.06.2023, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідач зазначає, що відповідно до військово-облікових даних позивач перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та 69/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану та оголошено про проведення загальної мобілізації (дію яких продовжено відповідними Указами). Під час дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, в тому числі зокрема, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідач зазначає, що при розгляді звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що він є громадянином України та не позбавлений правового зв`язку між ним, як фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2; має військово-облікову спеціальність, що є дефіцитною для Збройних Сил України; не повідомив про підстави, що дають право на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином відповідач вказує, що з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом в особливий період, ним не прийнято позитивного рішення щодо зняття позивача з військового обліку. Просив у задоволенні позову відмовити (арк. справи 36-58).

11.07.2023 на адресу суду представником позивача подано відповідь на відзив, у якій позивач, спростовуючи доводи відповідача, вказав, що позивач, окрім громадянства України, набув також громадянство Канади, що підтверджується листом Посольства Канади в Україні від 27.03.23. Представником позивача також додатково зазначено, позивач прибув в Україну з Канади 18.04.2022 в підтвердження чого надано копії паспорта громадянина Канади для виїзду за кордон, та наголошено, що позивач у 2022 році в`їхав на територію України як громадянин Канади. Також вказує, що з відміток про перетин позивачем державного кордону України видно, що позивач до початку повномасштабної агресії рф щодо України проживав за межами України більше трьох місяців. Зазначає, що оскільки позивачу було відмовлено у виїзді за межі України з огляду на ту обставину, що він є громадянином України, а в Україні після 24.02.2022 обмежено виїзд осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, - позивач звернувся до міграційної служби України із заявою про надання йому дозволу на виїзд на постійне місце проживання в Канаду, після одержання якого, він звернувся до відповідача для зняття його з військового обліку на підставі підпункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (арк. справи 59-68).

31.07.2023, на адресу суду представником відповідача подано письмові пояснення з додатками, у яких зазначено, що позивач тричі звертався із заявами про надання дозволу для зняття з військового обліку і зв`язку із виїздом на постійне місце проживання за межі України.

У відповідь на звернення листами від 29.11.2022 та 24.01.2023 вих. №6754 та №599 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про відмову у знятті з військового обліку задля збереження призовного ресурсу (арк. справи 69-79).

Інших заяв на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статі 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної судової справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування в основній щорічної відпустки головуючої судді у даній справі, в порядку черговості.

Як слідує з матеріалів судової справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , звернувся 06.10.2022 до Тернопільського відділу №1 Управління ДМС у Тернопільській області із заявою про оформленню документів для виїзду на постійне проживання закордон (Республіка Канада) (арк. справи 28-31).

За результатами розгляду вказаної заяви Управлінням ДМС у Тернопільській області 16.11.2022 прийняте рішення щодо оформлення документів для виїзду закордон на постійне місце проживання в Республіку Канада (арк. справи 27).

23.11.2022 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій просив надати дозвіл для зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Канади. До вказаної заяви позивачем долучено копії документів, а саме: повідомлення про прийняття рішення ДМС України на виїзд на постійне проживання, паспорт громадянина Канади, свідоцтво про громадянство Канади доньки, військовий квиток, український паспорт (арк. справи 73).

ІНФОРМАЦІЯ_2, листом №6754 від 29.11.2022 повідомив позивача, що його заяву розглянуто та зазначено, що за результатом її розгляду, у зв`язку із триваючою широкомасштабної збройною агресії російської федерації проти України, продовженням правового режиму воєнного стану згідно Закону України №2738-ІХ та заході загальної мобілізації згідно Закону України №2739-ІХ, позитивного рішення щодо надання дозволу на зняття з військового обліку у зв`язку вибуттям на постійне місце проживання до Канади, - не прийнято (арк. справи 74).

11.01.2023 позивач вдруге звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій просив вилучити його з військового обліку, або погодити зміну місця проживання до закінчення процедури втрати громадянства України, так як позивач є громадянином Канади з 2007 року та проживає постійно в Канаді. До вказаної заяви позивачем додано копії документів, а саме: відповідь Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, звернення до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, відповідь на звернення Уповноваженого Верховної Ради з прав людини (арк. справи 75).

16.01.2023 позивачем подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 доповнення до заяви від 11.01.2023 (арк. справи 41-42).

ІНФОРМАЦІЯ_2, листом №599 від 24.01.2023 за результатом розгляду заяв від 11 та 16 січня 2023 року, повідомив позивача, що він є громадянином України та не позбавлений правового зв`язку між ним, як фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2; має військово-облікову спеціальність, що є дефіцитною для Збройних Сил України; не повідомив про підстави, що дають право на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. Таким чином відповідач вказав, що з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом в особливий період, ним не прийнято позитивного рішення щодо зняття позивача з військового обліку (арк. справи 78).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не зняття позивача з військового обліку у зв`язку із виїздом за кордон на термін більше трьох місяців (на постійне місце проживання) - протиправною, позивач звернувся із даним позовом в суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд вказує, що мотиви та норми права судом застосовано в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частиною другою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із частиною сьомою статті 1 цього ж Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно із частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Нормами статті 33 Закону №2232-XII визначено, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64-2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Суд вважає за необхідне вказати, що як на час виникнення спірних правовідносин так і на час розгляду даної адміністративної справи строк дія воєнного стану в Україні продовжена.

Так, порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних (резервістів) до 30.12.2022 регулювався Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, а з 05.01.2023 - Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022.

Вказані Порядки визначають механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

З матеріалів справи слідує, що позивач вперше звернувся до відповідача із письмово заявою від 23.11.2022 про надання дозволу для зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Канади, тобто в період дії Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 (в редакції від 14.03.2022, далі - Порядок №921).

Згідно із частиною четвертою статті 37 Закону №2232-XII у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Відповідно до пункту 56 Порядку №921 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого, організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством .

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Виключення з військового обліку осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (які пропали безвісти) або засуджені до позбавлення волі, здійснюється без їх особистої присутності.

Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Відповідно до пункту 1 Додатку 1 Порядку №921 «Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних», призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема:

особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району.

З матеріалів справи слідує, що позивач вдруге звернувся до відповідача із письмово заявою від 11.01.2023 у якій просив вилучити його з військового обліку, або погодити зміну місця проживання до закінчення процедури втрати громадянства України, тобто в період дії Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, який набрав чинності з 05.01.2023.

Пунктом 22 Порядку №1487 передбачено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пункту 53 Порядку №1487 зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які виїжджають за кордон на строк до трьох місяців, з військового обліку не знімаються.

За положеннями пункту 54 Порядку №1487 органи реєстрації, зокрема, здійснюють реєстрацію/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 16).

Згідно пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку. (абзац перший пункту 81 Порядку №1487)

З аналізу вищенаведених норм законодавства, які регулюють механізм організації та ведення військового обліку, слідує, що закон розмежовує процедури «зняття» та «виключення» з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в той же час, кожна з них першочергово передбачає особисту присутність особи при вирішенні вказаних питань.

Так, як встановлено судом, позивач реалізував своє право на ініціювання процедури його зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом подання до відповідача письмових заяв з копіями відповідних документів, що не спростовано учасниками справи.

Надаючи оцінку таким обставинам справи суд дійшов висновку про недотримання позивачем порядку звернення до уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо зняття, виключення його з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбаченого пунктом 59 Порядку №921 (при зверненні із першою заявою) та пункту 54 Порядку №1487 (при зверненні із заявою вдруге), які зокрема, передбачають особисту присутність особи для вирішення питання щодо зняття її з реєстрації з військового обліку з поданням оригіналу паспорту громадянина України та військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

При цьому, щодо покликань позивача на обставини набуття ним громадянства Канади, то суд їх оцінює критично та зазначає наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб регулюється Законом України «Про громадянство України» №2235-III від 18.01.2001 (далі - Закон №2235-III).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №2235-ІІІ, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до вимог пункту 1) статті 2 Закону №2235-ІІІ, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

З матеріалів справи слідує, що позивач - ОСОБА_1 , є громадянином України, який, 16.07.2007 отримав громадянство Канади.

Водночас, статтею 17 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Так зокрема, частиною першою статті 18 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

Вимогами статті 19 Закону №2235-ІІІ передбачено також підстави втрати громадянства України, якими є: 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

При цьому, статтею 20 Закону №2235-ІІІ врегульовано правосуб`єктність громадянина України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, та передбачено, що громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов`язки громадянина України.

Враховуючи наведені норми Закону №2235-ІІІ суд зазначає, що сторонами не представлено, а судом не здобуто доказів виходу позивачем з громадянства України або доказів втрати ним громадянства, з огляду суд вважає, що в силу приписів статті 20 Закону №2235-ІІІ, до видання указу Президента України про припинення громадянства України позивачем, він користується всіма правами і несе всі обов`язки громадянина України, серед яких, зокрема, і обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, про безпідставність позовних вимог та відповідність дій та рішень відповідача як вимогам вищевказаного законодавства та критеріям, визначеним у частині другій статті 2 КАС України.

При цьому суд зазначає, що про наявність інших законних підстав для зняття чи виключення позивача з військового обліку, він не зазначив та (відповідно) не надав належних та допустимих доказів такого.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою та четвертою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

При цьому, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, зважаючи на дослідженні в ході судового розгляду справи докази в підтвердження доводів сторін щодо суті порушеного права особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнавання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не зняття ОСОБА_1 з військового обліку та зобов`язання зняти ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку із виїздом за кордон на термін більше трьох місяців (на постійне місце проживання), - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ: НОМЕР_2);

третя особа: - Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 10, м. Тернопіль, 46001, ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.