Справа № 300/5156/23
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"14" серпня 2023 р. Справа № 300/5156/23

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (надалі, також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за №22 від 03.07.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) пенсії за віком з дати отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області первісної заяви ОСОБА_1 про призначення їй пенсії за віком, а саме з 11.05.2023.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу (представнику позивача) п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

На виконання ухвали суду від 30.08.2023, представником позивача 07.08.2023 на електронну адресу суду надіслано заяву від 04.08.2023, згідно змісту якої просить прийняти обґрунтування в заяві про усунення недоліків адміністративного позову, а вразі незгоди - звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі № 300/5156/23.

Однак, як досліджено судом, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 30.08.2023 виконано не належним чином.

По-перше, як встановлено та роз`яснено позивачу (представнику позивача) в ухвалі суду від 30.08.2023 до позовної заяви долучено квитанцію від 21.07.2023 за № на суму 1 073,60 грн.

В той же час, квитанція з аналогічним номером, датою та розміром сплаченого судового збору була подана позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/4772/23, що підтверджується довідкою відділу документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023.

Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за матеріалами адміністративної справи №300/5156/23 не відбулося.

Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі № 300/4772/23 на підставі поданої нею (її уповноваженим представником) заяви згідно з приписами частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, суд вважає, що вказана вище квитанція не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за іншою позовною заявою, а саме в адміністративній справі № 300/4772/23.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви чи документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

При цьому, за змістом частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір", суд не вправі відкрити провадження у справі, в разі якщо до спеціального фонду Державного бюджету України не надійшов судовий збір в розмірі, передбаченому цим Законом.

Відтак, суд виснував, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 30.08.2023 належним чином.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі № 300/5156/23, позаяк в останньої відсутні інші доходи, окрім допомоги ВПО у розмірі 2 000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" за № 332 від 20.03.2022, суд зазначає таке.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частини 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведеного вбачається, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Принагідно зауважити, що позивачем (представником позивача) на підтвердження наведеного в заяві від 04.08.2023 не долучено жодного документального доказу щодо скрутного матеріального становища або ж інших підстав визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній календарний рік, що на думку суду, було б належним доказом, що відображає майновий стан особи та відсутність будь-яких інших доходів.

За таких обставин, позовну заяву подано без додержання вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно положень частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобо`язання до вчинення дій - повернути позивачу з усіма доданими до них матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяв не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.