Справа № 541/2006/23
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2006/23
Провадження № 2-а/541/23/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Якименко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги наступним. 28 травня 2023 року засобами поштового зв`язку він отримав постанову державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 20 квітня 2023 року про відкриття виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі постанови серії БАД № 147932 від 13 березня 2023 року. В подальшому позивач ознайомився з оскаржуваною постановою, вважає, що її прийнято з численними порушеннями процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушенням його прав, що стало підставою для звернення до суду. З вказаної постанови вбачається, що 13 березня 2023 року о 09 год 20 хв. в м. Лохвиця по вул. Шевченка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки AUDI А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, чим порушив п.п. 14.6 ПДР України; не користувався ременем безпеки в автомобілі, обладнаному засобами безпеки, чим порушив п.п. 2.3 ПДР України, тобто порушив ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Згідно з даною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. ОСОБА_1 зазначив, що 13 березня 2023 року він разом з дружиною та малолітньою дочкою їхав по м. Лохвиця повільно, пристебнутий ременем безпеки, жодних транспортних засобів не обганяв, можливо об`їжджав ями, але без перетину лінії, однак був зупинений поліцейськими, які на думку позивача поводили себе так, ніби хотіли отримати неправомірну вигоду. Вважає, що поліцейськими не було дотримано положень КУпАП в частині порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, справу було розглянуто без його участі, без проведення об`єктивного, неупередженого та законного розгляду. Крім зазначеного, поліцейськими не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаних в постанові адміністративних правопорушень. Оскільки ОСОБА_1 не отримував копії складеної відносно нього постанови, про її існування він дізнався 28 травня 2023 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, просив визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними, поновити йому строк звернення до суду, а також просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 147932 від 13 березня 2023 року, провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 було поновлено строк звернення до суду з даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, у відповідності з яким проти позову він заперечував з огляду на наступне. Під час патрулювання в м. Лохвиця по вул. Шевченка, 72 поліцейським СРПП ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Дрозденком А.М. було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який, рухаючись, здійснив обгін іншого транспортного засобу ближче 50 м до пішохідного переходу, при цьому не користувався ременем безпеки в автомобілі, який обладнаний засобами пасивної безпеки, чим порушив п.п. 14.6 «в», 2.3 «в» ПДР України. Позивачу було повідомлено про причину зупинки, наголошено про його порушення, порядок і строки оскарження постанови, порядок і строки сплати адміністративного штрафу та повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факту порушення ним правил обгону та користування засобами пасивної безпеки. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським було прийнято до уваги під час з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи. Оскільки позивач без пояснення причини поїхав, не дочекавшись оформлення бланку постанови, копію вказаної постанови було направлено на його адресу рекомендованим листом. Поліцейським було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, його усні пояснення та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Його незгода з притягненням до адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування постанови. Зауважив, що позивач погодився зі своїм порушенням та відеодоказ його правопорушення не вимагав. Постанова серії БАД № 147932 від 13 березня 2023 року містить відомості про технічні засоби, якими здійснено відеозапис - бодікамера № /4. Оскільки відповідно до наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, надати доказ самого правопорушення немає можливості. Положення ч. 2 ст. 77 КАС України не виключає обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, однак до адміністративного позову не додано доказів на підтвердження позовних вимог. Зважаючи на те, що поліцейським не було порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, він діяв у межах, наданих законом повноважень, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 не вчиняв зазначених в протоколі правопорушень, їхав по м. Лохвиця повільно, з однорічною дитиною, усі були пристебнуті ременями безпеки, жодних транспортних засобів позивач не обганяв. На місці зупинки ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним правил обгону та користування засобами пасивної безпеки. Він не став сперечатися з поліцейським, оскільки в машині з ним були дружина та однорічна дочка, яким було важко перебувати тривалий час в авто. Упереджене ставлення поліцейських до позивача, що вбачається з відеозапису, не надання жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник під час судового розгляду надали пояснення аналогічні, викладеним у позові та відповіді на відзив, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13 березня 2022 року серії БАД № 147932, складеної поліцейським СРПП ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Дрозденком А.М., 13 березня 2023 року о 09 год 20 хв. в м. Лохвиця по вул. Шевченка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки AUDI А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, чим порушив п.п. 14.6 ПДР України; не користувався ременем безпеки в автомобілі, обладнаному засобами безпеки, чим порушив п.п. 2.3 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до с. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження вини позивача у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень відповідачем долучено диск із відеозаписом, на якому зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 після зупинки останнього. Відео з фіксацією вчинення позивачем адміністративних правопорушень суду не надано.

Будь-яких інших доказів порушення позивачем вказаних в постанові норм ПДР України (пояснень водія, показань свідків тощо) відповідачем до матеріалів справи не надано.

В свою чергу, свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача, в судовому засіданні зазначила, що її чоловік завжди дотримується правил дорожнього руху. 13 березня 2023 року в м. Лохвиця вони були зупинені працівниками поліції безпідставно. Чоловік був пристебнутий ременем безпеки, відстебнувся він після зупинки. Оскільки вони були з дитиною, їхали повільно, правил не порушували, обгін інших автомобілів не здійснювали. Очікування складання постанови з малою дитиною було обтяжливим, тому чоловік сказав поліцейським, щоб вони писали постанову, при цьому зазначив, що вона буде оскаржена. Постанову про адміністративне правопорушення за адресою їх проживання направлено не було, дізнались про оскаржувану постанову вони після отримання листа з ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13 березня 2023 року серії БАД № 147932про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Вірченко