Справа № 420/15901/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати:

1) Рішення відповідача 2 Головного управління ПФУ у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії № 44 від 17.02.2023 р. ОСОБА_1 ;

2) Рішення відповідача 3 Головного управління ПФУ у Київській області від 15.05.2023 року № 44 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Відповідача 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком з урахуванням трудового (страхового) стажу згідно з записів №№ 5-6 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 за період роботи із 02.03.1982 року по 26.05.1986 року в колгоспі ХХ съезд КПСС та періоду навчання з 1 вересня 1982 року по 26 квітня 1985 року в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе та призначити позивачу пенсію за віком з моменту первинного звернення в лютому 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами протиправно відмовлено у призначенні йому пенсії та зарахуванні до страхового стажу періодів роботи із 02.03.1982 року по 26.05.1986 року в колгоспі ХХ съезд КПСС та періоду навчання з 1 вересня 1982 року по 26 квітня 1985 року в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе. Позовні вимоги просить задовольнити.

ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві зазначило про свою незгоду із заявленими позивачем вимогами та просило у задоволенні позову відмовити. Така позиція ґрунтується на тому, що для призначення пенсії позивачеві не вистачило страхового стажу. Спірний період навчання не зараховано, оскільки довідка про навчання видана невизнаною Придністровською Молдовською республікою, а період роботи у колгоспі не підтверджений відомостями про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні. За умови надання уточнюючої довідки щодо встановленого мінімуму та відпрацьованих вихододнів цей період може бути включений до страхового стажу.

ГУ ПФУ у Київській області у відзиві також зазначило про незгоду із заявленими позивачем вимогами та просило у їх задоволенні відмовити. Своє рішення вважають правомірним, оскільки у позивача відсутній необхідній страховий стаж для призначення пенсії. Спірний період навчання зарахуванню не підлягає, оскільки довідка про навчання видана невизнаною Придністровською Молдовською республікою, а період роботи у колгоспі не підтверджений відомостями про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні. За умови надання уточнюючої довідки щодо встановленого мінімуму та відпрацьованих вихододнів цей період може бути включений до страхового стажу.

ГУ ПФУ у Вінницькій області подало відзив, у якому зазначило, що позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просило відмовити. Вважають прийняте ними рішення обґрунтованим та законним, оскільки за відсутності необхідного страхового стажу пенсія призначенню не підлягає.

Ухвалою суду від 07.07.2023 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

10.02.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 (надалі - Закон № 1058).

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ у Вінницькій області.

17.02.2023 року ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення №44 про відмову у призначенні пенсії.

За результатами розгляду поданих позивачем документів пенсійним органом встановлено та відображено у рішенні, що вік заявника становить 63 роки, він не працює, страховий стаж складає 16 років 4 місяці 28 днів.

До страхового стажу не зараховано такі періоди:

02.03.1982 - 26.05.1986 - не вказана назва організації куди прийнятий заявник, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінюсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №658 від 29.07.1993р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (до цього - Порядок, затверджений постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань №162 від 20.06.1974р).

Для зарахування до страхового стажу даного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів підприємством (установою, організацією), на якому заявник працював (або ж правонаступником, архівною установою).

08.05.2023 року позивач знову звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 (надалі - Закон № 1058).

До заяви додатково надав підтверджуючу довідку про навчання від 06.05.2023 року з 1 вересня 1982 року по 26 квітня 1985 року в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе та за період роботи із 02.03.1982 року по 26.05.1986 року в колгоспі ХХ съезд КПСС.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ у Київській області.

15.05.2023 року ГУ ПФУ у Київській області прийнято рішення №44 про відмову у призначенні пенсії.

За результатами розгляду поданих позивачем документів пенсійним органом встановлено та відображено у рішенні, що вік заявника становить 63 роки, він не працює, страховий стаж складає 17 років 4 місяці 9 днів.

До страхового стажу не зараховано такі періоди:

навчання з 01.09.1982 року по 26.04.1985 року згідно довідки № 06-06/41 від 06.05.2023 року, оскільки довідка видана невизнаною Придністровською Молдовською республікою;

роботи в колгоспі за 1982-1985 роки, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум, відпрацьовані вихододні. Для зарахування цього періоду необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні.

З огляду на зміст оскаржуваних рішень, позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, наслідком чого слугувала відмова у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1982 року по 26.04.1985 року та роботи в колгоспі за 1982-1985 роки.

Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до його страхового стажу спірні періоди навчання та роботи та відповідно протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною другою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років.

Так, пенсійним органом зараховано до страхового стажу позивача 17 років 4 місяці 9 днів.

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також: … д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; … .

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до записів №№ 5-6 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 з 02.03.1982 року по 26.05.1986 року він працював в колгоспі ХХ съезд КПСС у дев`ятій тракторній бригаді трактористом ІІІ класу.

Наведений трудовий період позивача також підтверджується наданими позивачем до пенсійного органу уточнюючими документами, виданими Авдарнінською сільською радою Комратського району Республіки Молдова від 28.04.2023 року, а також випискою з трудової книжки колхозника за 1985-1986 роки.

З огляду на зміст вищенаведених норм, а також підтвердження періоду роботи позивача з 02.03.1982 року по 26.05.1986 року в колгоспі ХХ съезд КПСС записами у трудовій книжці та іншими документами, цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періоду навчання з 1 вересня 1982 року по 26 квітня 1985 року в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе, то такий період також підлягає зарахуванню, оскільки підтверджений наданими позивачем документами, зокрема дипломом НОМЕР_2 та уточнюючими довідками Державного навчального закладу Приднестровської Молдавської Республіки від 06.05.2023 року.

Позиція пенсійного органу щодо відсутності підстав для врахування виданих позивачеві уточнюючих довідок установою невизнаної Приднестровської Молдавської Республіки суд відхиляє, оскільки період навчання підтверджений в першу чергу дипломом, який містить рік вступу на навчання та рік закінчення, а довідки уточнюють інформацію щодо дати та місяця періоду часу і не суперечать один одному.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, вважають судді ЄСПЛ, Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваних рішень та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період з 02.03.1982 року по 26.05.1986 року, який включає у себе роботу у в колгоспі ХХ съезд КПСС та періоду навчання в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе, та відповідно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Щодо зобов`язання призначити позивачеві пенсію за віком, то така вимога є передчасною, оскільки після включення спірного періоду до страхового стажу позивача на виконання цього рішення, відповідач повинен буде надати оцінку усім обставинам, які дають право на пенсію за віком у сукупності, та вирішити питання щодо призначення позивачеві пенсії.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Судовий збір розподілено на підставі ст. 139 КАС України. Незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, сплачена сума судового збору підлягає стягненню у повному обсязі, оскільки кількість задоволених вимог дорівнює кількості заявлених, за які судовий збір був сплачений. Сума судового збору підлягає стягненню з територіальних управлінь пенсійного органу, що прийняли оскаржувані рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 17.02.2023 року № 44 та Головного управління ПФУ у Київській області від 15.05.2023 року № 44.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.02.2023 року із зарахуванням до страхового стажу періоду з 02.03.1982 року по 26.05.1986 року, який включає у себе роботу у в колгоспі ХХ съезд КПСС та періоду навчання в Тираспольському плодоовочевому радгоспі-технікумі ім. Фрунзе.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , Одеська обл., Іванівський район, с. Черняхівське) судовий збір у сумі 536,80 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , Одеська обл., Іванівський район, с. Черняхівське) судовий збір у сумі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов