Справа № 460/51041/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/51041/22 пров. № А/857/5450/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (головуючий суддя Дуляницька С.М., м. Рівне) у справі №460/51041/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 2), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахування пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.10.2022 року №18; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу роботи періоди роботи у Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Комі «Усінська центральна районна лікарня» в період з 30.06.1983 по 02.01.1984, Житлово-комунальному господарстві нафтогазовидобувного управління «Усінськнафта» об`єднання «Комінафта» у період з 14.03.1985 по 13.09.1985, Усінському управлінні з підвищення нафтовіддачі пластів й капітального ремонту свердловин Нафто-виробничого об`єднання «Союзтермнафта» в період з 14.09.1985 по 09.12.1986, Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтогазовидобувного управління «Комітернафта» об`єднання «Комінафта» з 07.02.1987 по 10.02.1987;Центральній базі виробничого обслуговування з ремонту й прокату бурового обладнання об`єднання «Комінафта» з 11.02.1987 по 31.08.1996, Управлінні прокату й ремонту електронавантажувальних установок ВАТ «Комінафта» з 01.09.1996 по 10.05.1997; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 22.08.2022 перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням стажу роботи в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Комі «Усінська центральна районна лікарня», Житлово-комунальному господарстві нафтогазовидобувного управління «Усінськнафта» об`єднання «Комінафта», Усінському управлінні з підвищення нафтовіддачі пластів й капітального ремонту свердловин Нафто-виробничого об`єднання «Союзтермнафта», Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтогазовидобувного управління «Комітернафта» об`єднання «Комінафта», Центральній базі виробничого обслуговування з ремонту й прокату бурового обладнання об`єднання «Комінафта» Управлінні прокату й ремонту електронавантажувальних установок ВАТ «Комінафта» за період роботи з 30.06.1983 по 02.01.1984, з 14.03.1985 по 13.09.1985, з 14.09.1985 по 09.12.1986; з 07.02.1987 по 10.02.1987; з 11.02.1987 по 31.08.1996, з 01.09.1996 по 10.05.1997; заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної у архівних довідках, виданих ТОВ «Лукойл-Комі» № 08-94-з від 26.08.2022 року про розмір заробітної плати з 01.03.1985 по 01.10.1985; №08/95-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.02.1987 по 01.01.1993; №08/96-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.01.1993 по 01.09.1996; №08/97-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.09.1996 по 01.06.1997.

Обґрунтовує позов тим, що йому безпідставно не зараховано період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік та шість місяців, оскільки він має належним чином оформлену трудову книжку, у якій містяться всі необхідні записи про спірні періоди роботи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням спірних періодівв пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців, оскільки довідки про заробітну плату позивача не підтверджені первинними документами, а також такі не містять інформації про факт роботи на умовах строкового трудового договору.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.08.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а саме: з 30.06.1983 по 02.01.1984 у Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Комі «Усінська центральна районна лікарня» на посаді водія 3 класу санітарної автомашини; з 14.03.1985 по 13.09.1985 у Житлово-комунальному господарстві нафтогазовидобувного управління «Усінськнафта» об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу; з 14.09.1985 по 09.12.1986 у Усінському управлінні з підвищення нафтовіддачі пластів й капітального ремонту свердловин Нафто-виробничого об`єднання «Союзтермнафта»; з 07.02.1987 по 10.02.1987 у Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтогазовидобувного управління «Комітернафта» об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу; з 11.02.1987 по 31.08.1996 в Центральній базі виробничого обслуговування з ремонту й прокату бурового обладнання об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу, слюсаря з ремонту автомобілів 3 розряду; з 01.09.1996 по 10.05.1997 в Управлінні прокату й ремонту електронавантажувальних установок ВАТ «Комінафта» на посаді водія.

Особливий характер роботи, які надають пільги позивачу, підтверджуються архівними довідками, а саме: архівними довідками, що уточнюють спеціальний стаж, що дає право на пільгову пенсію, виданими ТОВ «Лукойл Комі» від 26.08.2022 №08/179-р, №08/180-р, №08-181-р, №08-182-р, в яких вказано стаж, що дає право на отримання пенсії по старості, обчислюється один рік за один рік шість місяців, заробітна плата з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки за відпрацьовану роботу у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; архівними довідками про суми заробітку, виданими ТОВ «Лукойл-Комі» № 08-94-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.03.1985 по 01.10.1985; №08/95-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.02.1987 по 01.01.1993; №08/96-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.01.1993 по 01.09.1996; №08/97-з від 26.08.2022 про розмір заробітної плати з 01.09.1996 по 01.06.1997; довідкою про роботу у районі Крайньої Півночі, що уточнює періоди роботи, необхідні для призначення пенсії по старості №41 від 01.09.2022 Закладу охорони здоров`я Республіки Комі «Усінська центральна районна лікарня»; архівна довідка з Муніципального архіву адміністрації муніципального утворення міського округу «Усінськ» №554 від 29.08.2022.

21.10.2022 позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з врахуванням періоду заробітної плати до 01.07.2000 та періоду роботи в районах Крайньої Півночі в кратному розмірі.

Рішенням відповідача 2 від 26.10.2022 № 18 в перерахунку пенсії відмовлено, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами та не містять інформації про факт роботи на умовах строкового трудового договору.

Не погоджуючись з рішенням щодо незарахування йому стажу у пільговому обчисленні та неперерахунку на підставі збільшеного стажу пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують наявність достатніх та необхідних правових підстав для зарахування спірних періодів роботи в районах Крайньої Півночі до трудового стажу із застосуванням пільгового обчислення - один рік роботи за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком, а наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За змістом наведеної норми (в редакції Закону №32-V від 26.07.2006), пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03 січня 1983 року № 12).

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Згідно п.3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

На думку апеляційного суду, системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював з 30.06.1983 по 02.01.1984 у Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Комі «Усінська центральна районна лікарня» на посаді водія 3 класу санітарної автомашини; з 14.03.1985 по 13.09.1985 у Житлово-комунальному господарстві нафтогазовидобувного управління «Усінськнафта» об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу; з 14.09.1985 по 09.12.1986 у Усінському управлінні з підвищення нафтовіддачі пластів й капітального ремонту свердловин Нафто-виробничого об`єднання «Союзтермнафта»; з 07.02.1987 по 10.02.1987 у Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтогазовидобувного управління «Комітернафта» об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу; з 11.02.1987 по 31.08.1996 в Центральній базі виробничого обслуговування з ремонту й прокату бурового обладнання об`єднання «Комінафта» на посаді водія 3 класу, слюсаря з ремонту автомобілів 3 розряду; з 01.09.1996 по 10.05.1997 в Управлінні прокату й ремонту електронавантажувальних установок ВАТ «Комінафта» на посаді водія.

В трудовій книжці позивача міститься штамп, що м.Усинськ є район Крайньої Півночі.

Також особливий характер роботи, які надають пільги позивача, підтверджуються вищеперерахованими архівними довідками.

Трудову книжку і відповідні довідки позивач надав відповідачу 1 разом із заявою про зарахування стажу у пільговому обчисленні.

Дана обставина не заперечується пенсійним органом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність щодо незарахування пенсійним органом до страхового стажу спірних періодів роботи позивача в пільговому обчисленні, є протиправною.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно обрано спосіб відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу дані періоди роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії з 22.08.2022 року (з дати призначення пенсії за віком), з врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо доводів апелянта про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, то такі апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки як вже було зазначено, з огляду на зміст п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, вказана норма надає особі можливість надавати зазначені документи за її вибором, а наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 по справі №265/6105/16-а, який в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахований при розгляді цієї справи.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 460/51041/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар