Справа № 300/3311/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. справа № 300/3311/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Гомельчука С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ,76018 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо обмеження з 01.03.2023 пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, обчислену з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII. На виконання постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових випат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням обмеження її максимальним розміром. ОСОБА_1 звертався до пенсійного органу із заявою про проведення з 01.03.2023 перерахунку пенсії без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, проте відповідачем відмовлено у відновленні порушеного права. Позивач вважає дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з обмеженням максимального розміру протиправними, оскільки відповідач застосував норму частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) відповідно до рішення Конституційного Суду №7-рп/2016 від 20.12.2016. Просить задовольнити позов.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), в порядку, визначеному статтею 263 КАС України.

26.06.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову. У відзиві відповідач зазначив, що з урахуванням приписів постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових випат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено перераунок пенсії з урахуванням індексації, внаслідок чого розмір пенсії склав 22414,97 грн. Проте, оскільки відповідно до п.2 вищевказаної постанови перерахований розмір пенсії не може перевищувати максимального розміру (10 прожиткових мінімумів), то після перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.03.2023 склав 20930 грн. Відповідач зауважив, що пенсія позивачу не обмежувалась виплатою у максимальному розмірі, а тільки проводилась виплата пенсії бех урахування індексації відповідно до зазначеної постанови КМУ № 168. Також вважає, що максимальний розмір пенсії визначений ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". Така норма діяла у березні 2023 року та, відповідно, підлягала до застосування під час проведення позивачу індексації пенсії. Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 визнано неконституційними приписи наведеної вище статті 2, проте, лише для осіб, які мають спеціальний юридичний статус громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

У період з 26.06.2023 по 10.07.2023 включно головуючий суддя у справі перебував у відпустці.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначено пенсію за вислугу років з 20.11.2007.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміістративного суду від 18.03.2022 у справі № 300/930/22, яке набрало законної сили 19.04.2022, позивачу проведено перерахунок його пенсії. Розмір пенсії з 01.06.2022 склав 20571,08 грн. При проведенні такого перерахунку, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 19 340 грн.

Згідно із протоколом за пенсійною справою ОСОБА_1 № - МВС, у відповідності до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових випат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено перераунок пенсії з урахуванням індексації, внаслідок чого розмір його пенсії склав 22414,97 грн. Перерахований розмір пенсії обмежено максимальним розміром (10 прожиткових мінімумів), який з 01.03.2023 складає 20930 грн.

14.04.2023 позивач звертався до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2023.

Листом ПФУ від 12.05.2023 ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.03.2023 йому проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні. Однак, згідно з нормами п.2 постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових випат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" розмір пенсії не може перевищувати максимального розміру, який визначається як десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відтак, розмір пенсії позивача з 01.03.2023 становить 22419, 97 грн, однак виплата проводиться в максимальному розмірі - 20930 грн.

У зв`язку із обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2022, 2023 роки встановлено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2022 - 1934,00 гривень, з 01.07.2022 - 2027,00 гривень, з 01.12.2022 - 2093,00 гривні.з 1 січня 2023 року - 2093, 00 гривні.

Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність ("максимальний розмір" пенсії), розрахунково складає з , 01.07.2022 -20270,00 грн, 01.12.2022 - 20930 грн, з 01.01.2023 - 20930 грн.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 848-VIII ст. 43 Закону № 2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах у постановах від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від. 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2022 у справі № 640/7973/21 (провадження № К/9901/38684/21). Верховний Суд зазначив, що Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, без виплати індексації, є протиправним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом, відповідач з 01.03.2023 здійснив перерахунок пенсії позивачу з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових випат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", однак обмежив розмір пенсії до виплати максимальним розміром (без виплати нарахованої індексації), що підтверджується протоколом за пенсійною справою № - МВС від 01.03.2023,.який міститься в матеріалах справи. Розмір пенсії склав 22414,97 грн. До виплати позивачу із обмеженням максимальним розміром - 20930 грн. При обчисленні пенсії враховано основні та додаткові види грошового забезпечення та премії, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»

За вищенаведених обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, обчислену з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Оскільки судовий захист надається лише порушеному праву особи, то в спірному випадку, як встановлено судом, відповідач провів з 01.03.2023 перерахунок пенсії позивачу з урахуванням індексації, однак з цього періоду фактично перерахований розмір пенсії не виплачує, обмеживши максимальним розміром.

Підсумовуючи наведене вище, суд робить висновок, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити позивачу з 01.03.2023 пенсію без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Розподіляючи між сторонами судові витрати, суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Отже, до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 751,52 грн, понесення яких підтверджується квитанцією від 02.06.2023, яка міститься серед матеріалів справи, що пропорційно становить 70% від задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження з 01.03.2023 пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 751 (сімсот п`ятдесят одна) гривня 52 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.