Справа № 500/3244/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3244/23

14 серпня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення недооплати основного розміру пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 162226,18 грн недооплати основного розміру пенсії за період з 01.12.2019 по 31.12.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою № за дорученням № Д /26 сума недоотриманого основного розміру пенсії позивача за період з грудня 2019 по грудень 2022 становить 162226,18 грн.

Отже у відповідача наявна заборгованість перед позивачем щодо виплати недоотриманого основного розміру пенсії, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 26.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк, у десять днів з моменту її отримання, на усунення недоліків шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.

У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, тому ухвалою судді від 03.07.2023 її прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.08.2023 від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №500/2620/22 у грудні 2022 року з 01.12.2019 проведено перерахунок пенсії з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/1410 від 29.07.2021, з урахуванням виплачених сум.

В результаті перерахунку розміру пенсії одночасно нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.12.2022 в сумі 162226,18 грн, яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах).

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Рішення у даній справі набрало законної сили 14.12.2022.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" передбачено видатки по погашенню заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за рахунок коштів Державного бюджету України в розмірі 360 млн.грн.

На сьогоднішній день здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, які набрали законної сили по 20.09.2020.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 у справі №500/2620/22 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/1410 від 29.07.2021 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 135032 гривні 30 копійок недоотриманого основного розміру пенсії за період з 01.12.2019 по 01.06.2022 (30 місяців).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №500/2620/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 500/2620/22 скасовано в частині задоволення позову про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 суми в розмірі 135032,30 грн недоотриманого основного розміру пенсії за період з 01.12.2019 - 01.06.2022 (30 місяців) та прийнято нову постанову, якою в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 500/2620/22 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення відповідачем у грудні 2022 було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 та згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, заборгованість пенсії позивача за період з грудня 2019 по грудень 2022 становить 162226,18 грн (арк. справи 7).

При цьому, як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, заборгованість за вказаний період буде виплачено при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Вважаючи, що дана заборгованість повинна бути стягнута з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як зазначалося вище, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 у справі №500/2620/22, зміненим постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/1410 від 29.07.2021 року.

При цьому, як слідує із відзиву на позовну заяву, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача і сума донарахованої пенсії обліковується в автоматизованих системах обробки пенсійної документації та в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" та буде виплачена, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Поряд з цим, обґрунтовуючи заявлені у даній справі № 500/3244/23 позовні вимоги ОСОБА_1 вказує, що саме стягнення невиплаченого недоотриманого основного розміру пенсії слугуватиме своєчасним та повним виконанням судового рішення.

З наведеного, суд приходить до висновку, що спір у цій справі спрямований на виконання іншого судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 у справі №500/2620/22.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, а винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року справа № 580/5096/22.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат, які понесені позивачем.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення недооплати основного розміру пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.