Справа № 635/2498/23
Суддя: Даниленко Т. П.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/2498/23
Провадження № 2-а/635/20/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2023 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Валового Анатолія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії інспектора Валового Анатолія Петровича (далі Валовий А.П.) щодо складання постанови БАБ № 455400 про адміністративне правопорушення від 20.04.2023 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за порушення ч. 11. ст. 126 КУпАП; визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ № 455400 винесену за ч. 11 ст. 126 КУпАП від 20.04.2023, провадження по справі закрити.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 20.04.2023 року о 12 год 30 хв. на автодорозі Н08 440 км керував автомобілем Мерседес бенц Спринтер 416 д/н НОМЕР_1 не маючи відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР України.

З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки інспектор Валовий А.П. виніс постанову не з`ясувавши всіх обставини справи. Зокрема ОСОБА_1 надав інспектору пояснення щодо змін до постанови КМУ від 03.03.2022 за №184, якими установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. На вказане інспектор не звернув уваги та склав оскаржувану постанову, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмова заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі у зв`язку з віддаленістю місця розгляду справи та службовою зайнятістю.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

20.04.2023 відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії БАБ № 455400, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стали наступні обставини: водій ОСОБА_1 20.04.2023 о 12 год 30 хв. на автодорозі Н08 440 км керував автомобілем Мерседес бенц Спринтер 416 д/н НОМЕР_1 не маючи відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Вирішуючи питання, щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до вимог ст.2КАС України суд виходить з такого.

Відповідно до ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" зокрема передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Вимогами пункту 2.1а Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.09.2013 з правом керування транспортним засобом категорії В.

Згідно указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який діє і на теперішній час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 за №348 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 за №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», доповнивши її пунктом 1? такого змісту: «1?. Установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В.».

Оскаржувана постанова серії БАБ № 455400 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена 20.04.2023, тобто в період дії вищевказаних змін.

З огляду на наведене, відсутні підстави для висновку стверджувати про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 11. ст. 126 КУпАП.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стверджуючи, що вимоги 2.1а ПДР не порушував.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, правомірність свого рішення не довів.

Таким чином, єдиним наданим відповідачем доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано факт порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, на думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11. ст. 126 КУпАП, за порушення вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Стосовно вимог позивача про визнання дій іспектора ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Валового А.П. протиправними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо визнання дій працівника поліції протиправними не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серія БАБ № 455400 від 20.04.2023, винесену іспектором ВП №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Валовим Анатолієм Петровичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11. ст. 126 КУпАП - скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

В решті позову - відмовити.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Т.П.Даниленко