Справа № 500/3015/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3015/23

14 серпня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі, відповідач-2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №39 від 12.04.2023 оформленим з супровідним Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.04.2023 №1900-0215-8/18179 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 02.01.1991 по 31.03.2000 в колгоспі ім. Суворова, з 01.04.2000 по 12.05.2002 в ПАП «Надрічна», з 14.05.2002 по 28.12.2010 в ДП «Ягільницький кінний завод», з 14.05.2002 по 31.03.2012 в ПрАТ «Райз-Максимко», з 01.04.2012 по 28.02.2013 в ТОВ «Аграрна Перспектива», з 01.03.2013 по 31.12.2013 в ТОВ «Зорі Прикарпаття», з 02.01.2014 по 31.12.214 в Приватній агрофірмі «Долинська», з 02.01.2015 по 29.01.2016 в ТОВ «Агрофірма «Надія», з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017, з 28.01.2017 по 31.01.2017 в ТОВ «Украгро-інвестсервіс», з 01.02.2017 по 01.02.2017, з 10.02.2017 по 03.01.2018 в Сільськогосподарському ТОВ «Снович», з 04.01.2018 по 05.04.2023 в ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 лютого 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідачем до пільгового стажу не зарахована робота за періоди з 14.05.2002 по 28.12.2010 згідно довідки від 02.10.2022 №201, з 14.05.2002 по 31.03.2012 згідно довідки від 04.10.2022 №133, з 01.03.2013 по 31.12.2013 згідно довідки від 03.10.2022 №12, з 01.04.2012 по 28.02.2013 згідно довідки від 03.10.2022 №11, з 02.01.2014 по 31.12.2014 згідно довідки від 03.10.2022 №9, з 02.01.2015 по 29.01.2016 згідно довідки від 03.10.2022 №11, з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017 та з 28.01.2017 по 31.01.2017 згідно довідки від 03.10.2022 №18, з 01.02.2017 по 01.02.2017 та з 10.02.2017 по 03.01.2018 згідно довідки від 03.10.2022 №13, з 04.01.2018 по теперішній час згідно довідки від 03.10.2022 №243. Позивач вказав, що причиною не врахування вказаних періодів роботи до стажу роботи на пільгових умовах є невідповідність виданих довідок додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме містять невірне посилання на пункт статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підписані лише однією відповідальною особою. Позивач вважає, що наданими довідками підтверджується робота позивача трактористом-машиністом, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, крім того, періоди роботи позивача на посаді тракториста-машиніста підтверджено записами в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 . При цьому, на думку позивача, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Ухвалою суду від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що після перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням було встановлено, що страховий стаж позивача становить 35 років 08 місяців, пільговий стаж становить 1 рік. Вказав, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.05.2002 по 28.12.2010 згідно довідки від 02.10.2022 №201, з 14.05.2002 по 31.03.2012 згідно довідки від 04.10.2022 №133, з 01.03.2013 по 31.12.2013 згідно довідки від 03.10.2022 №12, з 01.04.2012 по 28.02.2013 згідно довідки від 03.10.2022 №11, з 02.01.2014 по 31.12.2014 згідно довідки від 03.10.2022 №9, з 02.01.2015 по 29.01.2016 згідно довідки від 03.10.2022 № 11, з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017 та з 28.01.2017 по 31.01.2017 згідно довідки від 03.10.2022 №18, з 01.02.2017 по 01.02.2017 та з 10.02.2017 по 03.01.2018 згідно довідки від 03.10.2022 №13, з 04.01.2018 по 05.04.2023 згідно довідки від 03.10.2022 №243, оскільки вищевказані довідки не відповідають додатку №5 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Відповідач-1 вважає, що не порушував прав, свобод та інтересів позивача, а діяв лише на підставі норм чинного законодавства України та не мав законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону №1058-IV, а тому позовна вимога позивача про визнання протиправним дії Головного управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є безпідставною та не підлягає задоволенню. Крім цього, на думку представника відповідача-1, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема, функції щодо призначення пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з аналогічних підстав, що і представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Позивач подав до суду відповіді на відзив від 14.07.2023 (вх.№9321/23) та від 27.07.2023 (вх.№9916), в якій підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 05.04.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Після цього, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №39 від 12.04.2023 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Зокрема, відповідачем-2 зазначено: Вік заявника 55 років; страховий стаж особи становить 35 років 8 місяців; стаж роботи на пільгових умовах особи становить 1 рік. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; за доданими документами до пільгового стажу не зараховано: до пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.05.2002 по 28.12.2010 згідно довідки від 02.10.2022 № 201, з 14.05.2002 по 31.03.2012 згідно довідки від 04.10.2022 № 133, з 01.03.2013 по 31.12.2013 згідно довідки від 03.10.2022 № 12, з 01.04.2012 по 28.02.2013 згідно довідки від 03.10.2022 № 11, з 02.01.2014 по 31.12.2014 згідно довідки від 03.10.2022 № 9, з 02.01.2015 по 29.01.2016 згідно довідки від 03.10.2022 № 11, з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017 та з 28.01.2017 по 31.01.2017 згідно довідки від 03.10.2022 № 18, з 01.02.2017 по 01.02.2017 та з 10.02.2017 по 03.01.2018 згідно довідки від 03.10.2022 № 13, з 04.01.2018 по 05.04.2023 згідно довідки від 03.10.2022 № 243, оскільки вищевказані довідки не відповідають додатку №5 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме містять невірне посилання на пункт статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підписані лише однією відповідальною особою; працює з 04.01.2018.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.04.2023 за №1900-0215-8/18179.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правом пільгового пенсійного забезпечення користуються трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

В силу приписів пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 29 років (при зверненні з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року), з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 392/1846/15-а та від 08 квітня 2020 року у справі № 469/1193/16-а.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

За пунктом 6 Порядку основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право: заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально; запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій; отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку; інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії (пункт 7 Порядку).

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи (п. 11 Порядку №18-1).

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (п. 15 Порядку № 18-1).

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.92 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Положення пункту 1.5 Інструкції вказують, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, не може впливати на його особисті права.

Отже, основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки, бухгалтерських документів на підприємстві. У свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Вищенаведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Тому суд вважає протиправними висновки, викладені у рішенні відповідача-2 стосовно невідповідності підтверджуючих довідок додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме містять невірне посилання на пункт статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також підписання довідок лише однією відповідальною особою.

Крім того, відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань. Тобто, реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідачі наділені правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Крім цього, відповідачі не скористалися правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивач не отримував.

Відтак, оцінюючи спірне рішення відповідача-2 на відповідність вимогам частини другої ст. 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо зарахування спірних періодів роботи з 02.01.1991 по 31.03.2000 в колгоспі ім. Суворова, з 01.04.2000 по 12.05.2002 в ПАП «Надрічна», з 14.05.2002 по 28.12.2010 в ДП «Ягільницький кінний завод», з 14.05.2002 по 31.03.2012 в ПрАТ «Райз-Максимко», з 01.04.2012 по 28.02.2013 в ТОВ «Аграрна Перспектива», з 01.03.2013 по 31.12.2013 в ТОВ «Зорі Прикарпаття», з 02.01.2014 по 31.12.2014 в Приватній агрофірмі «Долинська», з 02.01.2015 по 29.01.2016 в ТОВ «Агрофірма «Надія», з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017, з 28.01.2017 по 31.01.2017 в ТОВ «Украгро-інвестсервіс», з 01.02.2017 по 01.02.2017, з 10.02.2017 по 03.01.2018 в Сільськогосподарському ТОВ «Снович», з 04.01.2018 по 05.04.2023 в ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», суд зазначає наступне.

Вказані періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , виданій позивачу.

Окрім цього, спірні періоди роботи підтверджуються відповідними довідками: з 02.01.1991 по 31.03.2000 робота трактористом в колгоспі ім. Суворова, який в 1992 році перейменовано в агрофірму «Галичина», в 1995 році реорганізовано в КСП «Сосулівське» - довідка від 04.10.2022 №116; з 01.04.2000 по 12.05.2002 робота трактористом в ПАП «Надрічна»; з 14.05.2002 по 28.12.2010 робота трактористом-машиністом в ДП «Ягільницький кінний завод» - довідка від 04.10.2022 №201; з 14.05.2002 по 31.03.2012 робота трактористом-машиністом на умовах сумісництва в ПрАТ «Райз-Максимко» - довідка від 04.10.2022 №133; з 01.04.2012 по 28.02.2013 робота трактористом-машиністом в ТОВ «Аграрна Перспектива» - довідка від 03.10.2022 №11; з 01.03.2013 по 31.12.2013 робота трактористом-машиністом в ТОВ «Зорі Прикарпаття» - довідка від 03.10.2022 №12; з 02.01.2014 по 31.12.2014 робота трактористом-машиністом в Приватній агрофірмі «Долинська» - довідка від 03.10.2022 №9; з 02.01.2015 по 29.01.2016 робота трактористом-машиністом в ТОВ «Агрофірма «Надія» - довідка від 03.10.2022 №11; з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017, з 28.01.2017 по 31.01.2017 робота трактористом-машиністом в ТОВ «Украгро-інвестсервіс», яке з 07.06.2017 перейменовано в ТОВ «Торговий дім молоко» - довідка від 03.10.2022 №18; з 01.02.2017 по 01.02.2017, з 10.02.2017 по 03.01.2018 робота трактористом-машиністом в Сільськогосподарському ТОВ «Снович» - довідка від 03.10.2022 №13; з 04.01.2018 по даний час робота трактористом-машиністом в ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» - довідка від 03.10.2022 №243.

Зокрема, виписка, видана старостою Сосулівського старостинського округу містить відомості про встановлений мінімум людиноднів (людино/годин) та кількість відпрацьованих людино-днів, а зазначені вище довідки містять відомості про роботу трактористом та безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Слід також зазначити, що у вказаних довідках зазначено про право позивача на зарахування спірних періодів роботи в стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а у довідці від 03.10.2022 за №12, виданій ТОВ «Зорі Прикарпаття», зазначено про право на пільгове пенсійне забезпечення в відповідності з пунктом 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

На думку суду, у спірному випадку відповідач не перевірив записи у трудовій книжці, натомість не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Водночас, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає, що відповідача-1 слід зобов`язати повторно розглянути питання про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 02.01.1991 по 31.03.2000 в колгоспі ім. Суворова, з 01.04.2000 по 12.05.2002 в ПАП «Надрічна», з 14.05.2002 по 28.12.2010 в ДП «Ягільницький кінний завод», з 14.05.2002 по 31.03.2012 в ПрАТ «Райз-Максимко», з 01.04.2012 по 28.02.2013 в ТОВ «Аграрна Перспектива», з 01.03.2013 по 31.12.2013 в ТОВ «Зорі Прикарпаття», з 02.01.2014 по 31.12.214 в Приватній агрофірмі «Долинська», з 02.01.2015 по 29.01.2016 в ТОВ «Агрофірма «Надія», з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017, з 28.01.2017 по 31.01.2017 в ТОВ «Украгро-інвестсервіс», з 01.02.2017 по 01.02.2017, з 10.02.2017 по 03.01.2018 в Сільськогосподарському ТОВ «Снович», з 04.01.2018 по 05.04.2023 в ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №39 від 12.04.2023 оформленим з супровідним Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.04.2023 №1900-0215-8/18179 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути питання про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.01.1991 по 31.03.2000 в колгоспі ім. Суворова, з 01.04.2000 по 12.05.2002 в ПАП «Надрічна», з 14.05.2002 по 28.12.2010 в ДП «Ягільницький кінний завод», з 14.05.2002 по 31.03.2012 в ПрАТ «Райз-Максимко», з 01.04.2012 по 28.02.2013 в ТОВ «Аграрна Перспектива», з 01.03.2013 по 31.12.2013 в ТОВ «Зорі Прикарпаття», з 02.01.2014 по 31.12.214 в Приватній агрофірмі «Долинська», з 02.01.2015 по 29.01.2016 в ТОВ «Агрофірма «Надія», з 02.02.2016 по 15.12.2016, з 24.12.2016 по 03.01.2017, з 28.01.2017 по 31.01.2017 в ТОВ «Украгро-інвестсервіс», з 01.02.2017 по 01.02.2017, з 10.02.2017 по 03.01.2018 в Сільськогосподарському ТОВ «Снович», з 04.01.2018 по 05.04.2023 в ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», прийнявши відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 серпня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.