Справа № 200/2436/23
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Справа№200/2436/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся через підсистему Електронний суд Донецького окружного адміністративного суду із позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний 40109058, 87500, Донецька область, м.Маріуполь, проспекту Нахімова, 86) про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, без урахування податків та інших платежів в період з 01.08.2022 по 28.02.2023 (день фактичного отримання трудової книжки) в розмірі 357724,48 грн, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, без урахування податків та інших платежів в період з 01.08.2022 по 28.02.2023 в розмірі 357724,48 грн. В обґрунтування зазначив, що наказом від 01.08.2022 №333 о/с звільнено зі служби. В довідці від 01.08.2022 №793/12/04-2022 повідомлено про відсутню можливість надати трудову книжку та військово-облікові документи, у зв`язку із обмеженим доступом до особових справ. Разом з цим, 28.02.2023 трудова книжка надіслана на погоджену адресу в м.Кропивницькій. Вважає, що управлінням протиправно не сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2022 по 28.02.2023 за час затримки видачі трудової книжки з вини відповідача. Відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку у видачі трудової книжки передбачена ст.235 КЗпП України.

06 червня 2023 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив у якому зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції України наказом від 01.08.2022 №333о/с згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «По Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення. У зв`язку із відсутністю позивача на службі інформування про обставини здійснювалось за допомогою мобільного зв`язку. На заяву позивача, що надійшла до управління 13.01.2023, направлено трудову книжку на зазначену ним поштову адресу, яка вручена 28.02.2023. Підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні, оскільки управлінням дотримано процедуру звільнення ОСОБА_1 зі служби з урахуванням обставин, що склалися у період виникнення спірних правовідносин. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу в Маріупольському районному управлінні поліції на посаді заступника начальника сектора дізнавання.

Відповідачем повідомлено, що у зв`язку із введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, загостренням ситуації на території Донецької області, регулярними обстрілами м. Маріуполя Донецької області, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.02.2022 №330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області», тимчасовим місцем несення служби особового складу ГУНП в Донецькій області та Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами поліції) визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. До визначеного місця служби позивач не прибув. За результатом службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п.1,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.19 Конституції України, абзаців 2,3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, а саме у співпраці з незаконними збройними формуваннями так званої «донецької народної республіки» в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України як серед населення, так і серед працівників поліції, які залишилися вірними Присязі, та є несумісними з подальшим проходженням служби в її лавах.

19 квітня 2022 року Головним управлінням національної поліції в Донецькій області прийнято наказ №183 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 з 01.04.2022 припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю без поважних причин на службі.

01 серпня 2022 року Головним управлінням національної поліції в Донецькій області прийнято наказ №333 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 з 01.08.2022 звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення (п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»).

01 серпня 2022 року ОСОБА_1 надана довідка №793/12/04-2022, в якій повідомлено про винесення наказу про звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення. Повідомлено про обмежений доступ до особових справ працівників, в яких зберігаються трудові крижки, у зв`язку із введенням в України воєнного стану та можливість її отримання після скасування чи припинення воєнного стану, а також про можливість отримання копії наказу про звільнення в місці тимчасової дислокації Головного управління Національної поліції в Донецької області в м.Покровськ.

28 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Національної поліції України із заявою про надіслання трудової книжки за адресою в м.Кропивницький.

13 січня 2023 року до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_1 від 28.12.2022 щодо направлення йому належної трудової книжки на адресу: АДРЕСА_2 .

27 січня 2023 року трудова книжка направлена на зазначену в заяві адресу рекомендованим листом (трек 515), про що свідчить корінець поштового відправлення АТ «Укрпошта». Запис про отримання рекомендованого листа датований «28.02.2023».

Вважаючи, що в силу вимог ч.5 ст.235 КЗпП України позивач має право на середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (а саме за несвоєчасне отримання трудової книжки) звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, в позовній заяві позивач зазначив про наявне право на отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку із несвоєчасним отриманням трудової книжки посилаючись на вимоги ст.235 КЗпП України. Застосування відповідальності обумовлює тим, що несвоєчасна видача трудової книжки з вини роботодавця перешкоджає працівникові реалізувати право на працю в іншого роботодавця. Просив врахувати висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.12.2020 по справі №761/36220/17.

Суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217-ІХ внесені зміни в ст.235 КЗпП України та слова «в трудовій книжці» замінені на «копії наказу (розпорядження) про звільнення».

В редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин частина 5 статті 235 КЗпП України встановлює, що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин п.5 ст. 235 КЗпП України не передбачена виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку із несвоєчасним отриманням трудової книжки.

Отже, позовні вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Посилання на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 16.12.2020 по справі №761/36220/17 суд відхиляє, оскільки зміст правовідносин, їх предмет та підстави, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у зазначеній справі і у справі, яка розглядається, є різними.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначати, що за змістом статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця. Стаття 235 КЗпП України має вичерпний перелік підстав працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу і він не підлягає розширеному тлумаченню. Суд зауважує, що відповідальність, визначена ч.5 ст. 235 КЗпП України, настає лише у випадку вини роботодавця.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач в день звільнення був відсутній на роботі. Пересилання трудових книжок здійснюється за письмовою згодою працівника.

Так, згідно п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, на письмову заяву позивача управлінням надіслано трудову книжку на зазначену ним адресу. В цьому випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що пересилання працівнику, який не був присутній на роботі у день його звільнення, трудової книжки вичерпується саме її відправленням, а не отриманням, як помилково зазначає позивач. Отже, виконанням обов`язку пересилання є дата її надсилання «27.01.2023» (трек 515), а не дата отримання «28.02.2023», як помилково зазначає позивач.

Щодо вини роботодавця суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у зв`язку із відсутністю на службі без поважних причин, а також у зв`язку зі співпрацею з незаконними збройними формуваннями так званої «донецької народної республіки» в умовах воєнного стану. При цьому, позивача повідомлено про його звільнення, про що свідчить наявна у позивача довідка. Враховуючи обставини справи, а також надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність вини управління в отримані позивачем трудової книжки не в день звільнення, крім того, управлінням виконано обов`язок надсилання трудової книжки за письмовою згодою позивача, який не був присутній у день звільнення на роботі, на зазначену ним в заяві від 28.12.2022 адресу, а отже затримка видачі трудової книжки відбулася не з вини роботодавця.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7,9,139, 241-246,250, 255,262,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош