Справа № 160/9502/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2023 року Справа № 160/9502/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю Асамір ЛТД звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в якій просить:
- зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Код ЕДРПОУ 34545918, скасувати Постанову від 18.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 53472170 за виконавчим листом №216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу; Поновити ВП № 53472170 за виконавчим листом № 216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським-районним судом м. Кривого Рогу; Винести постанову про закінчення ВП №53472170 за виконавчим листом № 216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу. Виключити Товариство з обмеженою відповідальністю Асамір ЛТД, код ЕДРПОУ 20284608, з реєстру боржників за виконавчим провадженням № 53472170;
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.10.2017р. постановами про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №53472170 та по ВП №53472170 виконавчі листи №216/3795/16-к та №1-кп/177/36/17, видані судом, повернуто стягувачу. Однак, станом на 26.09.2022 за вказаними виконавчими провадженнями ТОВ «Асамір» ЛТД значиться в реєстрі боржників. ТОВ «Асамір» ЛТД тричі зверталось до відповідача із заявами з приводу скасування постанов про повернення виконавчого документу, винесення постанови про поновлення виконавчого провадження, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а також про виключення ТОВ «Асамір» ЛТД з реєстру боржників за виконавчими провадженнями №53472170, №53593467. Однак, станом на момент звернення до суду із даним позовом відповіді від відповідача не надходили, товариство не виключено з реєстру боржників. Позивач зауважив, що всі звернення до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ігноруються безпідставно, відповідач не вчиняє дії щодо виключення відомостей ТОВ «Асамір» ЛТД з Єдиного реєстру боржників. З огляду на викладене, позивач вважає такі дії і бездіяльність відповідача протиправними та такими, що порушують його права, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він не погоджується з доводами позивача, заперечує проти позовних вимог та в їх задоволенні просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що виконавчі провадження №53472170, №53593467 завершені 18.10.2017р. на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач зазначає, що у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника не виключаються з Єдиного реєстру боржників та не скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення. Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, не передбачено можливості державного виконавця за власної ініціативи виключення відомостей з реєстру боржників. Також, зазначає, що на всі звернення позивача надавалися відповіді про неможливість задоволення вимог викладених у зверненні.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вироком від 05.01.2017 Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу у кримінальній справі №216/3795/16-к (провадження №1-кп/216/109/17), який набрав законної сили 07.02.2017р., ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та призначено йому покарання за ст. 213 ч.1 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Вказаним вироком вирішено, що речові докази, 856 кг лому чорних металів, ваги напільні 1 шт, що знаходяться на зберіганні у ООО «АСАМИР» ЛТД відповідно до акту (м.к.п. а.с. 42) - обернути у дохід держави.
18.10.2017 постановою Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.10.2017 у ВП №53472170 виконавчий лист №216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу, повернуто стягувачу, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Також, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вироком від 30.01.2017 Криворізького районного суду Дніпропетровської області у кримінальній справі №177/2312/16-к (провадження №1-кп/177/36/17), який набрав законної сили 01.03.2017р., визнано ОСОБА_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 213 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу відповідно до ст.69 КК України в розмірі ста п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Вказаним вироком вирішено речові докази: брухт чорних металів - 210 кг., який зберігаються в ТОВ «АСАМІР» по вул. Електрозаводська в м. Кривому Розі, - передати в дохід держави.
18.10.2017 постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.10.2017 по ВП №53593467 виконавчий лист №1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, повернуто стягувачу, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо виконати рішення суду в повному обсязі).
26.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД звернулось до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявами за вих.№ 3 та за вих.№4 про вилучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД з реєстру боржників за виконавчими провадженнями №53593467 та №53472170, відповідно, які надіслані засобами поштового зв`язку.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», 21.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій позивач, з урахуванням уточнень від 30.11.2022, просив:
- винести рішення, яким визнати бездіяльність Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо не виключення ТОВ «АСАМІР» ЛТД з Єдиного реєстру боржників протиправною;
- зобов`язати виключити відомості з Єдиного реєстру боржників відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року по справі № 160/18644/22, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 17.01.2023р., у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язати вчинити певні дії - відмовлено.

На підставі вказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року по справі № 160/18644/22, ТОВ «Асамір» ЛТД звернулось до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою від 22.01.2023р. за вих.№1 в якій просило:

1. Поновити ВП № 53593467 виконавчий лист № 1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, боржник -Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, ;

2. Винести постанову про закінчення ВП № 53593467 виконавчий лист № 1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, ;

3. Виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, , з реєстру боржників за виконавчим провадженням № 53593467 з реєстру боржників.

З аналогічною заявою від 22.01.2023р. вих№2 ТОВ «Асамір» ЛТД звернулось по виконавчому провадженню №53472170.

На вказані заяви, відповідач листами від 01.02.2023р. №3047 та №3048 повідомив позивача, що станом на 01.02.2023р. вказані виконавчі провадження на виконанні у відділі не перебувають. Підстави для задоволення наведених у заяві вимог відсутні, оскільки постанови про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалися і відповідно не підлягають скасуванню.

Не отримавши вказані відповіді позивач повторно звернувся до відповідача із запитами № 3 та № 4 від 24 лютого 2023 року щодо отримання інформації про розгляд заяв № 1 та 2 від 22 січня 2023 року.

Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі на вказані звернення від 24.02.2023р. №3 та №4 листами від 07.03.2023р. №5461 та №5462 повідомило позивача, що 01.02.2023 на адресу товариства були направлені відповіді від 01.02.2023р. №3047 та №3048.

17 березня 2023р. позивач знову звернувся із заявами про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по вказаним виконавчим провадженням (листи № 7 та № 8 від 17 березня 2023 року).

Відповідно до заяви (лист № 7) від 17 березня 2023 року вимогами позивача були:

1. Скасувати Постанову від 18.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу по ВГІ № 53472170 за виконавчим листом № 216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу.

2. Поновити ВП № 53472170 за виконавчим листом № 216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу.

3. Винести постанову про закінчення ВП № 53472170 за виконавчим листом № 216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу.

4. Виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, , з реєстру боржників за виконавчим провадженням № 53472170.

Відповідно до заяви (лист № 8) від 17 березня 2023 року вимогами позивача були:

1. Скасувати Постанову від 18.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 53593467 за виконавчим листом № 1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

2. Поновити ВП № 53593467 за виконавчим листом № 1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

3. Винести постанову про закінчення ВП № 53593467 ж виконавчим листом № 1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

4. Виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, , з реєстру боржників за виконавчим провадженням № 53593467.

На вказані заяви, відповідач листами від 27.03.2023р. №6722 та №6723 повідомив позивача, що станом на 01.02.2023р. вказані виконавчі провадження на виконанні у відділі не перебувають. Підстави для задоволення наведених у заяві вимог відсутні, оскільки постанови про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалися і відповідно не підлягають скасуванню.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виключення ТОВ «Асамір» ЛТД з Єдиного реєстру боржників протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Положеннями статті 9 Закону України "Про інформацію" обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається (частина друга та третя статті 37 Закону №1404-VIII).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (частина шоста статті 37 Закону №1404-VIII).

Відносно позовних вимог про визнання дій відповідача щодо бездіяльності в розгляді заяв №7 та №8 від 17 березня 2023 року, суд зазначає наступне.

Так, в рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Суд зазначає, що поняття бездіяльності було неодноразово надано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 26.06.2019 року по справі №807/583/14, від 15.03.2019 року по справі №805/1953/18-а та від 23.05.2018 року по справі №802/490/16-а, в яких зазначено, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

Таким чином, вказана позовна вимога містить суперечності, оскільки позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо бездіяльності, що в свою чергу унеможливлює суд визначитися, яким чином порушені права позивача.

При цьому, судом встановлено, що 17 березня 2023р. позивач звернувся із заявами про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по вказаним виконавчим провадженням (листи № 7 та № 8 від 17 березня 2023 року).

На вказані заяви, відповідач листами від 27.03.2023р. №6722 та №6723 повідомив позивача, що станом на 01.02.2023р. вказані виконавчі провадження на виконанні у відділі не перебувають. Підстави для задоволення наведених у заяві вимог відсутні, оскільки постанови про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалися і відповідно не підлягають скасуванню.

При цьому, Відповідно до п.3 розділу І Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2017 р. за № 699/30567, звернення громадян (крім звернень, які підлягають розгляду в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон)) розглядаються органами державної виконавчої служби у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», а діловодство за ними ведеться згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348.

При цьому, суд зазначає, що Законом України «Про звернення громадян» та Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 348 не міститься окремих вимог щодо необхідності надсилання відповідей на звернення, рекомендованими листами.

Законом України «Про звернення громадян» не визначено засобів зв`язку, за допомогою яких здійснюється повідомлення заявника про результати розгляду звернення, а також виду поштового відправлення, яким скеровується відповідь заявнику.

Таким чином, за наявності відповідей відповідача від 27.03.2023р. №6722 та №6723 на листи позивача № 7 та № 8 від 17 березня 2023 року, суд приходить до висновку про відсутність бездіяльності відповідача в частині їх не розгляду.

У спірних правовідносинах позивачем заявлено вимоги щодо не вчинення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дій на виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Асамір ЛТД, як боржника, за наявності постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, з чим позивач пов`язує протиправну бездіяльність відповідача.

Відповідно частини першої статті 9 Закону №1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (частина друга статті 9 Закону №1404-VIII).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (абзац 1 частини п`ятої статті 9 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Суд звертає увагу, що згідно з частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Отже, з урахуванням викладених норм права виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Прийняття виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону є підставою для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника.

Судом встановлено, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженням від 18.10.2017 №53593467 та №53472170 винесені відповідачем на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження (неможливо виконати рішення суду в повному обсязі).

Доказів оскарження вказаних постанов про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчим провадженням від 18.10.2017 №53593467 та №53472170 щодо підстав їх винесення матеріали справи не містять та не є предметом оскарження у даній справі.

Суд погоджується із твердженням відповідача, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника не виключаються з Єдиного реєстру боржників та не скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року по справі № 160/18644/22, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 17.01.2023р., у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язати вчинити певні дії - відмовлено.

У вказаному рішенні, суд прийшов до висновку, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.10.2017 по виконавчим провадженням №53593467 та №53472170 винесені Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження, суд приходить до висновку про те, що підстав для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Асамір ЛТД, як боржника, за вказаними виконавчими провадженнями в силу положень частини 7 статті 9 Закону України Про виконавче провадження у відповідача не було, а відтак і ознак бездіяльності.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності вимог чинного законодавства.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість в даному випадку позивачем не підтверджено належними доказами обставин, якими обґрунтовує заявлені вимоги, та не спростовано доводи суб`єкта владних повноважень, заперечуючи їх обґрунтованість.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова