Справа № 340/8513/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2023 року м.Дніпросправа № 340/8513/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Головко О.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №340/8513/21 (суддя Пасічник Ю.П., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області (правонаступником є Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці) (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю № КР7398/229/АВ/ТД-ФС від 08.09.2021р..

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року адміністративний позов позивача було задоволено, визнано протиправною та скасовано оскаржену постанову про накладення штрафу.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку судом доказів, що надавалися відповідачем на підтвердження правомірності накладення штрафу на позивача за порушення законодавства про працю, відповідач просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що оскаржена постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 28.01.2019р. №823, та згідно з Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2013р. №509. Під час інспекційного відвідування було виявлено порушення вимог ч.1 ст.21 КЗпП України, а саме факт допуску працівника ОСОБА_2 до роботи без укладання трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а отже, штраф накладено правомірно.

Позивач надіслав письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення. Просить залишити скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі службової записки від 17.08.2021р. відповідачем видано наказ №930 від 17.08.2021р. про проведення в період з 17.08.2021р. по 18.08.2021р. інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань додержання законодавства про працю (а.с.41,42).

17.08.2021р. видані направлення №931/04.2 та №930/04.2 посадовим особам Управління Держпраці у Кіровоградській області на проведення інспекційного відвідування магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 та сауни за адресою: АДРЕСА_1 , з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.43,44).

У зв`язку з відсутністю позивача за місцем здійснення інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача складено вимогу про надання документів від 17.08.2021 №7398/229/ПД, зокрема: наказ про прийняття на роботу, повідомлення про прийняття працівника на роботу до органів ДФС, квитанцію №2 щодо гр. ОСОБА_2 , яка вручена продавцеві магазину ОСОБА_3 для передачі позивачеві (а.с.45).

За результатами інспекційного відвідування посадовими особами відповідача 18.08.2021р. складено акт №КР7398/229/АВ (а.с.60-63). В акті відображено виявлені порушення: під час інспекційного відвідування 17.08.2021 о 13.20 у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась ОСОБА_2 , яка повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді охоронця близько 2-х років (відео додається). Станом на 18.08.2021 трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 не укладений, що свідчить про порушення вимог ст.21 та ст.24 КЗпП України, та Порядку повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого ПКМУ від 17 червня 2015 р. № 413.

У зв`язку з виявленим порушенням відповідачем видано позивачеві припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №КР7398/229/АВ/П від 18.08.2021 яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення до 08.09.2021 (а.с.64).

Крім того, відповідачем винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №КР7398/229/АВ/П/ПП від 18.08.2021 (а.с.65).

Зважаючи на припис відповідача, позивачем надано інформацію та повідомлено, що з ним перебувають у трудових правовідносинах громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , що підтверджується трудовими договорами та інформуванням органів ДФС (а.с.51-59,68).

Щодо гр. ОСОБА_2 повідомлено відповідача, що вказана особа не перебуває у трудових відносинах з позивачем, що підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.69).

Розгляд справи в порядку статті 265 КЗпП України проведено 08.09.2021, за результатами прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №КР77398/229/АВ/ТД-ФС, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України до позивача застосовано штраф в розмірі 60000 грн. (а.с.71). Копія постанови направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.72).

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, дійшовши висновку про відсутність доказів на підтвердження порушень з боку позивача вимог ч.1 ст.21 та ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, та як наслідок, безпідставність накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Позивача притягнуто до відповідальності з накладенням штрафу за допущення до праці гр. ОСОБА_2 без укладання трудового договору в порушення вимог ст.ст. 21, 24 КЗпП України.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є встановлення наявності ознак трудових правовідносин ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ..

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Відповідач стверджує, що основним доказом виявленого порушення є відеозапис, здійснений під час інспекційного відвідування, яким, на переконання відповідача, зафіксовано фактичне перебування гр. ОСОБА_2 у трудових відносинах з позивачем та виконання нею обов`язків охоронця (а.с.20).

Дослідивши наданий відповідачем доказ, судом встановлено, що тривалість відео запису 56 секунд. Відео відзняте особами, яких жодним чином не можливо ідентифікувати, як посадових осіб відповідача, які здійснювали інспекційне відвідування позивача 17.08.2021.

Місце проведення відеозйомки не можливо достовірно встановити та ідентифікувати з місцем проведення інспекційного відвідування.

Особа, зафіксована на відео, як стверджує відповідач є гр. ОСОБА_2 , проте будь-яких документів вказана особа не надає, себе не називає, а додаткових доказів на підтвердження цього відповідачем не надано. Жодних письмових пояснень від ОСОБА_2 відібрано під час інспекційного відвідування не було, копія паспорту на підтвердження особи також до матеріалів перевірки долучена не була. Жодних доказів, що зафіксована на відео особа працює саме у позивача і без оформлення трудового договору, матеріали перевірки не містять, відповідачем суду таких доказів також надано не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення поивачем вимог законодавства про працю та зайнятість населення, та, відповідно, правомірність застосування до позивача штрафних санкцій оскарженою постановою.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 340/8513/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя О.В. Головко

суддя Н.І. Малиш