Справа № 580/380/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року справа № 580/380/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за не використану основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення),

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог від 12.07.2023 просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не вірного нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року по день виключення із списків частини (10 липня 2020 року) грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за не використану додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року по 10 липня 2020 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за не використану основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення), виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" (з урахуванням раніше проведених виплат).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем неправильно нараховане грошове забезпечення та інші виплати при звільненні позивача з військової служби відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте відповідно до ст. 6 Закону України від 05.10.2000 №2017-111»Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» базовим державним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет на відповідний рік.

Застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на 01.01.2018, Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-1Х на 2020 рік не передбачено, отже прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 для обрахунку грошового забезпечення не підлягає застосуванню.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими застосуванню підлягає нормативний акт, який має вищу юридичну силу, з 01.01.2020 пункт 4 Постанови №703 в частині обрахування грошового забезпечення з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01.01.2018, застосуванню не підлягає як такий, що суперечить Закону №1082-1Х.

Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом №1082-1Х на 1 січня 2020 року, виникли підстави для перерахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 10.07.2020.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 07.02.2022, зазначив, що дії військової частини були правомірними, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військове звання таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб щодо визначення суми грошового забезпечення позивачу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-V111.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.03.2023 провадження у справі зупинено до припинення в Україні воєнного стану.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду №176 від 16.03.2023 у зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 14.03.2023 №204/0/15-23 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку справу №580/6515/22 передано для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №580/380/22 передано на розгляд судді Руденко А.В.

Ухвалою суду від 10.08.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято заяву про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог.

З`ясувавши доводи учасників справи, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2020 №142 звільнений з військової служби з 10.07.2020 і виключений зі списків особового складу частини.

Сторонами визнається та підтверджується матеріалами справи, що посадовий оклад позивача у 2019 та 2020 роках був встановлений позивачу відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

22.12.2021 позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та всіх належних сум при звільненні з розрахунку множення відповідного тарифного коефіцієнта за займаною посадою та окладом за військовим званням на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року.

Відповідач листом від 30.12.2021 №36/1990 повідомив позивача, що підстави для визначення посадових окладів та окладів за спеціальним званням військовослужбовців шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відсутні.

Вважаючи протиправною відмову у видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон 2011-XII).

Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно частин першої - третьої статті 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року (надалі - Постанова № 704).

Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 Постанови № 103, а саме:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Водночас Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-V111 установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 1 січня 1762 грн

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX) установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у сумі 2102 гривні.

Отже положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX, - не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, а саме: Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік», до спірних відносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №294-ІХ, тобто використання для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 (через його збільшення на відповідний рік).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 дійшов таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

« 62. (1) з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів».

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду».

Застосувавши висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 суд дійшов висновку, що станом 01.01.2020 посадовий оклад та оклад за військове звання позивача підлягали обчисленню виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» у сумі 2 102 гривні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21.

З огляду на зазначене посадовий оклад та оклад за військовим званням позивача за період з 01.01.2020 по 10.07.2020 підлягають перерахунку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102 грн.

З довідки про грошове забезпечення позивача №350/205/28/548 від 18.01.2022 вбачається, що позивачу виплачувались надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби та надбавка за таємність, для визначення розміру яких були враховані посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Отже вказані додаткові види грошового забезпечення також підлягають перерахунку у зв`язку зі збільшенням посадового окладу та окладу за військове звання з 01.01.2020.

Щодо перерахунку грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2015-2020 роки, то згідно наказу від 10.07.2020 №142 передбачена її виплата виходячи з грошового забезпечення на день звільнення. Отже вказана компенсація також підлягає перерахунку.

Щодо перерахунку грошової компенсації за невикористану частину щорічної відпустки, то наказом про звільнення від 10.07.2020 №142 передбачено її нарахування за 23 дні.

Згідно пункту 6 розділу ХХХ1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок №260) у разі звільнення зі служби розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Отже грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної відпустки також підлягає перерахунку.

Щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, то згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №350/205/28/548 від 18.01.2022 вказана допомога була виплачена позивачу у березні 2020 року.

Пунктом 1 розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Отже у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення за березень 2020 року грошова допомога на оздоровлення також підлягає перерахунку.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо визначення посадового окладу, окладу за військове звання станом на 01.01.2020 у сумі 2102 грн та зобов`язання провести перерахунок та виплату посадового окладу, окладу за військове звання, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, компенсації за невикористану щорічну відпустку, компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2015-2020 роки, грошову допомогу на оздоровлення, грошову допомогу при звільненні із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 у сумі 2102 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, то наказом про звільнення від 10.07.2020 №142 передбачено її виплату у сумі 1340 грн.

Згідно пунктів 1, 7 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

З огляду на зазначене позовна вимога про зобов`язання перерахувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 при обчисленні ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 10.07.2020 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1,14 вказаної Постанови.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 в розмірі 2 102 грн за період з 01.01.2020 по 10.07.2020, з урахуванням проведених раніше виплат:

посадового окладу та окладу за військовим званням;

надбавки за вислугу років;

надбавки за особливості проходження служби;

надбавки за таємність;

грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік;

грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби;

грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2015-2020 роки;

одноразової грошової допомоги, що передбачена частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчислених із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО