Справа № 340/3042/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3042/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати висновок військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ), який оформлений у Довідці №1518 від 19.04.2023 в частині придатності солдата ОСОБА_1 до військової служби на підставі пункту 75в ст.75 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що отримав тяжке поранення в результаті чого проходив тривале лікування та пройшовши ВЛК, на підставі статті 75в, 64 графи ІІ Розкладу хвороб, був визнаний придатним до військової служби. Проте, такий висновок вважає протиправним, з огляду на те, що його діагноз слід віднести до критеріїв пункту ''а'' статті 75 дефекти та деформація кісток черепа, щелепно-лицевих ділянки, не замішені трансплантатами, або незадовільні результати ортопедичних методів лікування. Вважає, що оскільки на даний час кістковий дефект лобової кістки не замінений трансплантатами та у зв`язку з невизначеністю граничного розміру дефекту кісток лобної кістки, він, як особа у якої внаслідок травми утворився дефект лобної кістки та потребує невідкладного заміщення трансплантатами, що є підставою для застосування пункту ''а'' ст.75 Положення про ВЛК в ЗСЛУ та визнанню обмежено придатним до військової служби.

Військово-лікарською комісією частини НОМЕР_1 (далі відповідач) подано відзив на позовну заяву про заперечення проти задоволення позовних вимог (а.с.40-47). Вказує, що піл час медичного огляду ОСОБА_1 лікарями встановлено, що порушення було отримане за 4,5 місяці до проходження ВЛК, позивач двічі проходив стаціонарне лікування та обстеження, відповідно до якого встановлено правобічний кістковий дефект передньої стінки лобової кістки розміром 9,45 мм, поранення в голову не проникаюче, після поранення виникло незначне запалення у пазухах носа, що викликало незначні порушення їх функції. Значних порушень функцій, під час медичного огляду позивача встановлено не було. Тому, за результатом медичного огляду позивача ВЛК в/ч НОМЕР_1 встановлено діагноз за статтею 75 пункт ''в'' Розкладу хвороб, яка не підпадає під перелік статей Розкладу хвороб, зазначених у пункті 20.4 Глави 20 Розділу ІІ Положення №402, які передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби та за якими у воєнний час можливо прийняття постанови ВЛК обмежено придатний чи не придатний до військової служби.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій наголошував на тому, що на даний час дефект лобової кістки не заміщений трансплантатами, що є значним порушенням функцій, а тому наявне порушення порядку оформлення висновку ВЛК, що виявилось в ігнорування наявності кісткового дефекту передньої стінки лобової кістки та як наслідок невірного застосування пунктів ст.75 Рокладу хворою, оскільки замість пункту ''а'' або ''б'', відповідач застосував пункт ''в'', який міг би бути застосований лише у випадку, якщо б позивачу було б здійснено закриття кісткового дефекту трансплантатом.

Рух справи:

Ухвалою судді від 24.05.2023 прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 19.07.2023 року витребувані додаткові докази.

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2022 року виконуючи бойове завдання, внаслідок артилерійських обстрілів та штурмових дій збройних сил російської федерації, ОСОБА_1 отримав поранення, що підтверджується довідковою військової частини НОМЕР_3 від 19.02.2023 року №15/296 (а.с.3).

ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 від 19 квітня 2023 року за результатом огляду встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: стан після вибухової травми: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, у вигляді розсіяної дрібновогнищевої симптоматики, стійкої незначно вираженої вегето-судинної нестійкості; вогнепального осколкового поранення лобної пазухи праворуч, перелому зовнішньої стінки лобної пазухи праворуч з наявністю стороннього тіла (металевого уламка) правого фронтального синуса, лікованого оперативно (12.12.2022 видалення уламка лобно-носового співустя, вазотомія нижніх носових раковин), у вигляді зміцнілого шкірного рубця без ознак запалення, хронічного посттравматичного фронтального синуситу праворуч, з незначним порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Травма тяжка. На підставі статті 75 в, 64 в графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби (далі спірне рішення, а.с.6).

Отже, законність та правомірність вказаного рішення суб`єкта владних повноважень є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №403 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 (далі Положення №402).

Спірним питання в даній справі є, як вважає позивач, необхідність віднесення його діагнозу до пункту ''а'' чи ''б'' статті 75 Розкладу хворою Положення №402, а не до пункту ''в'' статті 75 цього Положення.

Відповідно до пункту 1.1 Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 1.2 Положення №402 визначено, що військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Отже, медичний огляд позивача був проведений з метою визначення придатності до військової служби у воєнний час.

Відповідно змісту пунктів 6.8 6.9 Глави 6 Розділу ІІ Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями.

Позивач у позові не вказував на порушення при проходженні ним медичного огляду чи на його не проведення. Натомість, у відзиві, відповідач вказав про проходження позивачем медичного огляду.

У пунктах 6.9-6.10 Глави 6 Розділу ІІ Положення №402 вказано, що при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 20.1 Глави 20 Розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Згідно пункту 22.7 Глави 20 Розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Статтею 75 ''Травми, отруєння та деякі наслідки дії зовнішніх чинників (S00-T98), їх наслідки'' Додатку 1 до Положення №402 ''Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби'' (далі Стаття 75 Розкладу хвороб) передбачено наслідки травм, поранень (більше року з моменту отримання травми, поранення) області голови та шиї, а також наслідки травм від дії повітряної вибухової хвилі (контузія) та інших зовнішніх чинників.

Вказані сторонами обставини свідчать про те, що довідка ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 19.04.2023 року №1518 прийнята відповідачем у порядок та спосіб, визначений Положенням №402, при цьому позивачем не вказано про наявність процедурних порушень під час її складання. Натомість, відповідач у відзиві вказав на те, що огляд позивача проводила комісія у складі лікарів тепапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, оториноларинголога, психіарта.

При цьому, лікарі, під час проведення огляду позивача не визначили потреби у додатковому обстеженні.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами медичного обстеження, відповідач дійшов висновку, що наявний у ОСОБА_1 діагноз, ступінь функціональних порушень, на даний час, не дають підстави для віднесення до пункту ''в'' статті 75 та як наслідок встановлена придатність до військової служби.

Суд не наділений знаннями у сфері медичної науки.

Позивач скористався правом на оскарження постанови ВЛК про ступінь придатності до військової служби до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Так, за результатом розгляду незгоди з постановою ВЛК в/ч НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довіки ВЛК від 09.04.2023 року №1518 прийнято рішення Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України від 19.07.2023 року №598/7077 про правильність визначення придатним до військової служби позивача. Наявність дефект лобної кістки невеликих розмірів не порушує функцію головного мозку та запропоновано звернутись до нейрохірурга для вирішення питання про потребу (чи відсутність потреби) у заміщенні трансплантатом зазначеного дефекту (а.с.89).

У рішення ЦВЛК від 19.07.2023 року вказано, що згідно наданих медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку не вбачається, а тому відсутні підстави для перегляду постанови ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 19.04.2023 року №1518.

Позивач, наголошуючи на тому, що його дефект кісток необхідно було віднести до пункту ''а'' із значним порушенням функцій або до пункту ''б'' з незначними порушенням функціям.

Усі три пункту ''а'', ''б'' та ''в'' містять у собі необхідність встановленого діагнозу ''дефект кісток'', водночас оціночним поняттям є наслідок такого дефекта - із значним порушенням, з помірним порушенням та з незначним порушенням відповідно.

Позивач наполягає на тому, що внаслідок травми утворився дефект лобної кістки не заміщений трансплантатами, що є значним порушенням функцій.

Натомість, суд наголошує на тому, що матеріали справи взагалі не містять інформації чи медичного висновку щодо необхідності заміщення позивачу трансплантатами дефекту кісток.

Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 року у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 року у справі № 280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

У вказаних постановах Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

З огляду на викладене, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, вирішення питання щодо надання оцінки діагнозу позивача, суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.

Рішення ВЛК прийняте після повного медичного обстеження позивача, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. При цьому, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням №402. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.04.2021 у справі № 160/12235/19, а також від 12.06.2020 у справі № 810/5009/1855.

Водночас позивач в позовній заяві не посилається на жодне порушення процедури прийняття рішення щодо невизнання у нього інвалідності або ж на будь-які інші порушення норм чинного законодавства.

Додатково суд зазначає, що відповідач не зазначає, що позивач абсолютно здоровий людина без будь яких функціональних порушень, однак наявний у позивача діагноз, на даний час, не надає підстав для визнання його обмежено придатним чи не придатним до військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Кавалерійська, буд. 17/19, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК