Справа № 160/1944/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/1944/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року в адміністративній справі №160/1944/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № від 18 січня 2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 18 січня 2023 року, виходячи з вислуги років - 26 років 0 місяців 22 дні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона проходила службу на різних посадах в Державній кримінально-виконавчій службі України. Вислуга років становить у календарному обчисленні - 20 років 3 місяці 20 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 22 дні. 01 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в призначенні пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», посилаючись на відсутність необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби у період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, а саме: у зв`язку з відсутністю на день її звільнення вислуги 23 календарних роки і більше. Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неправомірними та протиправними, позивач звернулась за захистом своїх конституційних прав до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року по справі №160/9819/22 позовні вимоги були задоволені частково та вирішено: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції від 23.07.2019 року за №9381 та матеріали для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/9819/22 відповідачем було повторно розглянуто подання та матеріали Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції, за результатами якого прийнято рішення «Щодо відмови в призначенні пенсії» № від 18.01.2022 у зв`язку із відсутністю на день звільнення позивача вислуги 23 календарних років і більше. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року в адміністративній справі №160/1944/23 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № від 18 січня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 18 січня 2023 року, виходячи з вислуги років - 26 років 0 місяців 22 дні.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15 серпня 1996 року по 05 грудня 2016 року проходила службу на різних посадах в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 24 листопада 2016 року за номером 257/ОС-16 «З особового складу», відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», була звільнена зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів з посади начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи управління ДПтС України у Дніпропетровській області.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 26 грудня 2016 року за номером 274/ОС-16 «З особового складу» частково змінений пункт наказу ДПтС України від

24.11.2016 року №257/ОС-16 в частині звільнення. Відповідно до вказаного наказу вислуга років позивача у календарному обчисленні - 20 (двадцять) років 03 (три) місяці 20 (двадцять) Днів; у пільговому обчисленні - 26 (двадцять шість) років 0 (нуль) місяців 22 (двадцять два) дні.

01 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в призначенні пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», посилаючись на відсутність необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби у період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, а саме: у зв`язку з відсутністю на день мого звільнення вислуги 23 календарних роки і більше.

Не погодившись з вищевказаною відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка зазначена у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01 липня 2022 року №19035-13588/П-01/8-0400/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років у пільговому обчисленні 26 (двадцять шість) років 0 (нуль) місяців 22 (двадцять два) дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період з 06 грудня 2016 року по день винесення рішення суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року, з урахуванням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 року про виправлення описки у судовому рішенні по справі №160/9819/22, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непризначення з 05.12.2016 року ОСОБА_1 , пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції від 23.07.2019 року за №9381 та матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 05.12.2016 року, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року в адміністративній справі №160/9819/22 набрало законної сили 18.10.2022 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року в адміністративній справі №160/9819/22, яке набрало законної сили 18.10.2022 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визнав необґрунтованим висновок Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини.

18.01.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року та ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року по справі №160/9819/22, Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повторно розглянуто подання та матеріали Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, за результатами якого прийнято рішення «Щодо відмови в призначенні пенсії» № у зв`язку із відсутністю на день звільнення позивача вислуги 23 календарних років і більше.

Не погодившись з рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № від 18.01.2023 року, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Статтею 17 Закону N 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону N 2262-XII встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою № 393.

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови №393».

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області -залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 року в адміністративній справі №160/1944/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов