Справа № 320/26784/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 серпня 2023 року Справа №320/26784/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Української асоціації підприємств водопровідно-каналізаційного господарства "УКРВОДОКАНАЛЕКОЛОГІЯ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту в частині,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Українська асоціація підприємств водопровідно-каналізаційного господарства "УКРВОДОКАНАЛЕКОЛОГІЯ" з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту - постанови НКРЕКП від 03.07.2023 №1218 "Про скасування деяких постанов НКРЕКП" в частині скасування постанов від 29.06.2023 №№171183, 1185-1198, 1200-1204, 1206-1208, 1210, 1212 моменту її прийняття.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, в якій у порядку застосування заходів забезпечення позову, на підставі ст. ст. 150, 151 КАС України, просить зупинити дію від 03.07.2023 №1218 "Про скасування деяких постанов НКРЕКП" в частині скасування постанов від 29.06.2023 №№171183, 1185-1198, 1200-1204, 1206-1208, 1210, 1212 на строк до прийняття судом рішення по суті.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив про те, що з предмету та підстав позову прямо вбачається, що оскаржувана постанова містить очевидні ознаки невідповідності нормам Конституції України та Законам України, а також завдає значних безпосередніх та прямих збитків водоканалам, які є учасниками Позивача, що вимушені внаслідок здійснених Відповідачем протиправних дій застосовувати економічно необґрунтований тариф. Також вбачається порушення прав виконавців послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, щодо яких відповідне рішення прийнято, що згідно зі ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови № 1218, невжиття таких заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав водоканалів, яких представляє Позивач, оскільки розгляд справи в суді є тривалим у часі, протягом якого за наявності встановлених постановами НКРЕКП №№ 1179-1212 економічно обґрунтованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення через дію постанови № 1218 до закінчення розгляду справи судом виконавці позбавляються можливості надавати послуги за економічно обґрунтованим тарифом та змушені будуть застосовувати тариф 2021 року, що з урахуванням його надзвичайно заниженого рівня порівняно з актуальними витратами на виробництво послуг може призвести до перебоїв або навіть зупинення роботи підприємств питного водопостачання та водовідведення через відсутність будь-яких джерел фінансування виробничих процесів створення послуг водопостачання та водовідведення. В решті такі наслідки можуть мати не стільки фінансові наслідки, як санітарно-епідемічні. Постачання питної води та водовідведення може зупинитися з незалежних від виконавців причин і підстав, однак, негативний вплив отримають необмежене коло і кількість споживачів (як населення, об`єкти соціального сектору, так і промислові об`єкти). Позивач також зазначив, що відповідачем 03.07.2023, тобто через 2 дні (03.07.2023) після оприлюднення вказаних постанов НКРЕКП прийнято постанову № 1218, якою без жодних обґрунтувань їх скасовано та фактично поновлено дію тарифів 2021 року.

Дослідивши отриману заяву про забезпечення позову, документи додані до неї, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 29 січня 2020 року у справі № 640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі № 640/29749/20.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ст. 150 та ст. 151 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що явні ознаки протиправності спірного нормативно-правового акту в спірній його частині та без вжиття заходів забезпечення позову ускладнить поновлення порушених прав та інтересів водоканалів, розгляд справи є тривалим у часі, через дію постанови №1218 до закінчення розгляду даної справи виконавці позбавлені можливості надавати послуги за економічно обґрунтованим тарифом, змушені застосувати тариф 2021 року, що матиме наслідком погіршення виробництва, призвести до перебоїв та навіть зупинення роботи підприємств.

Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених інтересів позивача та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача на підставі ст. 150 КАС України.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушення прав та законних інтересів позивача нормативно-правовим актом - постанови НКРЕКП від 03.07.2023 №1218 "Про скасування деяких постанов НКРЕКП" в частині скасування постанов від 29.06.2023 №№171183, 1185-1198, 1200-1204, 1206-1208, 1210, 1212, є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірному нормативно-правовому акту до ухвалення рішення по суті та, суд зазначає, що ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві вказує на підстави для забезпечення позову, що визначені у ч. 2 ст. 150 КАС України, та суд зазначає, що такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидних ознак протиправності нормативно-правового акту суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів підприємства, таким рішенням, дією або бездіяльністю та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам вказаного позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав у майбутньому, посилання на тривалий час розгляду справи є суб`єктивною позицією позивача, як не стосується та не може бути врахована як підстава та обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову та усі можливі наслідки введеної в дію спірної постанови №1218 є суб`єктивними припущеннями підприємства з огляду на діяльність такого в умовах виникнених змін у виробництві у зв`язку із прийняттям спірного нормативно-правового акту.

Відповідно, також позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини очевидності ознак протиправності спірного нормативно-правового акту та заподіяння шкоди роботі та інтересам підприємства без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Під час розгляду даної заяви про забезпечення позову суд застосовує висновки Верховного Суду викладені у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/14303/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 640/17408/19 та від 27 лютого 2020 року у справі № 640/16242/19, в яких зазначено щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом (beyond reasonable doubt). Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період перебування справи у провадженні суду та вирішення справи судом, що є неприпустимим, ознаки очевидності протиправності нормативно-правового акту (повідомлення) поза обґрунтованим сумнівом не доведені.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час прийняття спірного нормативно-правового акту та є обґрунтуванням та підставою поданого до суду позову та предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Української асоціації підприємств водопровідно-каналізаційного господарства "УКРВОДОКАНАЛЕКОЛОГІЯ" про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.