Справа № 185/8386/23
Суддя: Болдирєва У. М.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/8386/23
Провадження № 2-а/185/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області 3-го батальону 4-ї роти, 2-го взводу старшого лейтенанта поліції Пурського Назарія Єгоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області 3-го батальону 4-ї роти, 2-го взводу старшого лейтенанта поліції Пурського Назарія Єгоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно відмітки на конверті позовна заява здана на пошту 20 червня 2023 року.

30 червня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач просить:

-визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД № 064224 від 10 червня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1190 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП,

-закрити провадження по адміністративній справі стосовно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 03 липня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків:

-надання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 536 грн 80 коп або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до статей 5, 8 Закону України «Про судовий збір»,

-надання копії оскаржуваної постанови належної якості, засвідченої власним підписом позивача відповідно до вимог частини 5 статті 94 КАС України.

07 липня 2023 року зазначені недоліки усунуті позивачем.

Ухвалою від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З матеріалів справи видно, що 10 червня 2023 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області 3-го батальону 4-ї роти, 2-го взводу старшим лейтенантом поліції Пурським Назарієм Єгоровичем винесено постанову серії БАД № 064224 у справі про адміністративне правопорушення. (а.с.20)

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП. За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 10 червня 2023 року о 05:33 годині по вулиці Чернівецькій, 9 у місті Львів здійснював рух на транспортному засобі з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, а саме закріплений плівкою для прикриття від механічних пошкоджень, чим порушив пункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, зазначає, що він не порушував Правил дорожнього руху при вказаних в оскаржуваній постанові обставинах. У зазначений в постанові час він не керував автомобілем, автомобіль не рухався, а знаходився на парковці. Номерний знак на автомобілі не був забруднений чи закритий таким чином, щоб символи на ньому не можна було визначити на відстані 20 метрів. При винесенні постанови працівник поліції не вислухав його пояснення, не надав будь-яких доказів фіксації вчинення ним адміністративного правопорушення.

08 серпня 2023 року надійшов відзив, за змістом якого представник відповідача Департаменту патрульної поліції не погоджується з позовними вимогами, вважає твердження позивача спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності. Представник відповідача зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, тому як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху був зобов`язаний відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Згідно зі змінами, внесеними до КУпАП, які набрали чинності 07 листопада 2015 року, прямо передбачена можливість складання постанови на місці вчинення правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Дії працівника поліції при винесенні оскаржуваної постанови відповідають вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Також представник відповідача вказує на те, що згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18 грудня 2018 року № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, становить 30 діб, тому відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри правопорушника оскаржувати постанову та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.

Частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно з пукнтом 2.9 «в» Правил дорожнього руху, водію заборонено керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

-не належить цьому засобу;

-не відповідає вимогам стандартів;

-закріплений не в установленому для цього місці;

-закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

-неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Цими нормативними актами встановлено заборону керування транспортним засобом з номерним знаком, який закритий іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття, або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію.

За змістом оскаржуваної постанови номерний знак на автомобілі позивача був закріплений плівкою для прикриття від механічних пошкоджень. Цей факт позивачем не заперечується, однак позивач наголошує на тому, що автомобіль не рухався, а стояв на парковці, тобто він не був зупинений працівником поліції під час руху.

Водночас склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, передбачає вчинення умисних дій, спрямованих на приховування номерного знака чи ускладнення його ідентифікації. Однак до оскаржуваної постанови не додано будь-яких доказів того, що плівка, якою був закріплений номерний знак, не дає змоги чітко визначити символи номерного знака.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,

в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином у випадку оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності саме відповідач повинен довести правомірність винесення цієї постанови.

ОСОБА_1 у позовній заяві заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, не визнає обставин, які викладені в оскаржуваній постанові і на яких ґрунтується висновок поліцейського про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тому у даному випадку відповідач повинен надати адміністративному суду всі наявні у нього докази на підтвердження того, що адміністративне правопорушення було дійсно вчинено.

Проте відповідачами у справі не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме що ОСОБА_1 10 червня 2023 року о 05:33 годині по вулиці Чернівецькій, 9 у місті Львів здійснював рух на транспортному засобі з номерним знаком, що закріплений плівкою для прикриття від механічних пошкоджень.

Зокрема відповідачами не спростовано твердження позивача про те, що він не був зупинений поліцейським під час керування автомобілем, транспортний засіб ним не використовувався, а перебував на парковці. Тобто позивач не здійснював рух на транспортному засобі, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Також відповідачами не надано матеріалів фото-чи відеофіксації на підтвердження того, що плівка на номерному знаку ускладнювала його належну ідентифікацію.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на знищення запису фото- та відеофіксації правопорушення за закінченням терміну зберігання та необізнаність Управління патрульної поліції про намір позивача оскаржити постанову, оскільки ці обставини не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на відсутність доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, що підтверджується квитанцією (а.с.17).

Належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 244-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серії БАД № 064224 від 10 червня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

-ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-Департамент патрульної поліції, 03048 місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, ,

- інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області 3-го батальону 4-ї роти, 2-го взводу старший лейтенант поліції Пурський Назарій Єгорович, 79000 місто Львів, пл.Генерала Григоренка, будинок 3.

Суддя У.М. Болдирєва