Справа № 547/602/23
Суддя: Харченко В. Ф.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/602/23
Провадження №2-а/547/9/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Кам`янського районного управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Щукіна Євгенія Дмитровича, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 181045 від 03.06.2023, і закриття справи про адміністративне правопорушення, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення,

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Є.В.Маслов,

ВСТАНОВИВ:

ПОЗИЦІЯ СТОРІН

1.Представник позивача засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" звернувся із позовом до Семенівського районного суду Полтавської області, яким просив:

- визнати протиправною постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія № 181045 від 03.06.2023;

- скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія № 181045 від 03.06.2023;

- стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн і витрати на правничу допомогу у сумі 3355,00 грн.

1.1.В обґрунтування позову зазначає, що 03.06.2023 (фактично 03.07.2023) інспектором Кам`янського РУП лейтенантом поліції Є.Д.Щукіним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 181045 за ч. 1 ст. 1321 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн. Відповідно до постанови: 03.06.2023 (фактично 03.07.2023) о 10 год. 50 хв. в м. Кам`янське просп. Аношкіна, водій ОСОБА_1 перевозивши небезпечний вантаж, не мав при собі відповідного маршруту руху для небезпечних вантажів, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

1.2.Позивач вказує що 03.07.2023 о 10 год. 50 хв. був незаконно зупинений працівниками поліції м. Кам`янське на просп. Аношкіна, які, не маючи на те законних підстав, почали перевіряти документи у позивача. Інспектор звернув увагу на погодження маршрутів руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, що нібито ОСОБА_1 перевозить небезпечний вантаж не маючи при собі відповідного маршруту. На пояснення позивача та надання для огляду погодження № 2023-7 НВ маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів в якому вказано, що перевезення вантажу може здійснюватись в м. Кам`янське по проспекту Аношкіна транспортним засобом DAF НОМЕР_1 , причіп ОМТ 3SС01 НОМЕР_5, тобто у позивача був затверджений Т.В.О. командиром батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці УПП в Полтавській області Давидюком В.О. 12.04.2023.

1.3.Відповідно до п. 4 наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про продовження строку дії документів щодо дорожнього перевезення небезпечних вантажів під час дії воєнного стану в Україні" № 194 від 17.03.2022, погоджені Національною поліцією України маршрути руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, строк дії яких закінчився, дійсні під час дії воєнного стану в Україні та протягом дев`яноста днів з дня його припинення або скасування", тобто з цього слідує, що погоджені маршрути руху є чинними на момент зупинки відповідачем.

1.4.Інспектор одноособово виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не досліджував докази.

1.5.Інспектором в порушення ст. 283 КУпАП в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 181045 від 03.06.2023 (03.07.2023), не вказано хто саме вчинив адміністративне правопорушення, на якому транспортному засобі, який саме небезпечний вантаж перевозив.

1.6.Відповідач невірно зазначив місяць складення постанови серія БАБ № 181045, а саме не вірно зазначено 03.06.2023 о 10 год. 57 хв., так само не вірно зазначено дату вчинення, а саме 03.06.2023 о 10 год. 50 хв. Оскільки 03.06.2023 транспортний засіб DAF НОМЕР_1 , причіп ОМТ 3SС01 НОМЕР_2 знаходились на стоянці за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Піщане, вул. Благодатна, 8, на підтвердження надано роздруківку із додатку "WIALON".

Із роздруківки "WIALON" від 03.07.2023 вбачається що вищевказаний транспортний засіб був зупинений саме 03.07.2023 у м. Кам`янське пр. Аношкіна, товаро-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) відповідно до який завантаження відбулось 02.07.2023, а пункт розвантаження Кам`янський р-н, смт. Кринички, а також подорожній лист № 458971 відповідно до якого виїзд з гаража був 18.06.20232, а повернення 03.07.2023, тобто немає сумнівів, що відповідач невірно вказав дату написання та вчинення адміністративного правопорушення.

1.7.Відповідач не мав право складати постанову, оскільки Правила дорожнього руху позивач не порушував, тому інспектор не мав жодних підстав для зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

2.Відповідач ГУНП в Дніпропетровській області отримав копію ухвали суду, позовної заяви з додатками 31.07.2023; відзиву на позов не складав.

3.Відповідач інспектор Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Є.Д.Щукін отримав копію ухвали суду, позовної заяви із додатками 03.08.2023; відзиву на позов не складав.

4.Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив і зазначає таке

5.Відповідно до частини третьої статті 41 Закону України "Про дорожній рух" порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини п`ятою статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

6.Згідно спірної постанови серія БАБ № 181045 від 03.06.2023, позивач ОСОБА_1 03.06.2023 о 10 год. 50 хв. у м. Кам`янське, на просп. Аношкіна, перевозив небезпечний вантаж не маючи при собі відповідного маршруту для небезпечних вантажів, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1321 КУпАП. На позивача накладено штраф 510 грн. Постанова винесена поліцейським Є.Д.Щукіним.

6.1.Позивач ОСОБА_1 своїми письмовими поясненнями у постанові не погодився із винесено постановою, оскільки їхав по маршруту.

7.Погодження № 2023-7 НВ маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, який затверджено 12.04.2023 Т.В.О. командира батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці УПП в Полтавській області Давидюком В.О. на строк з 12.04.2023 по 27.06.2023 вказано, зокрема, маршрут "Кам`янське (Криворізька АЗС, просп. Аношкіна Нафтобаза, просп. Свободи АЗС) щодо автомобіля DAF НОМЕР_1 , причіп ОМТ 3SС01 , НОМЕР_2 .

Згідно роздруківки із додатку "WIALON" 03.06.2023 о 10 год. 50 хв. транспортний засіб DAF НОМЕР_1 , причіп ОМТ 3SС01 НОМЕР_5 знаходились на стоянці за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Піщане, вул. Благодатна.

Згідно роздруківки із додатку "WIALON" від 03.07.2023 о вищевказаний транспортний засіб знаходився у м. Кам`янське пр. Аношкіна.

Подорожній лист № 458671 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні серія 12ААВ на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що виїзд з гаража 18.06.2023, заїзд в гараж 03.07.2023.

7.1.Отже керований позивачем автомобіль із причепом, не перебував 03.06.2023 у місці, на яке вказує оскаржувана постанова поліцейського.

8.Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м. (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м.), за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

9.Частиною 1 ст. 1321 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу, зокрема, на водіїв у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень).

Законом України від 29.06.2021 № 1582-IX, що набрав чинності 01.10.2021, статтю 1321 КУпАП доповнено, зокрема, таким: "Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні".

10.Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

10.1.Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

11.Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

11.1.Натомість вказане у спірній постанові діяння, яке можливо вчинив позивач, майже дослівно відтворює диспозицію ч. 1 ст. 1321 КУпАП, тобто є його правовою кваліфікацією, а не суттю адміністративного правопорушення.

11.2.Оскаржувана постанова не містить вказівки на вид небезпечного вантажу, який перевозив позивач, - тобто опис обставин, установлених під час розгляду справи у розумінні ч. 2 ст. 283 КУпАП.

12.Доводи позову щодо поширення чинності наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про продовження строку дії документів щодо дорожнього перевезення небезпечних вантажів під час дії воєнного стану в України" № 194 від 17.03.2022 на усі дозволи, строк яких скінчився під час дії воєнного стану, є не достатньо переконливими і стосуються тих документів (дозволів), які були видані до набрання чинності наказом № 194 від 17.03.2022.

Непрямим підтвердженням такого судження є те, що у позивача був новий дозвіл на перевезення небезпечних вантажів, який був виданий під час дії воєнного стану.

13.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

14.Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача, події і складу адміністративного правопорушення трактуються на його користь.

14.1.Суд наголошує, що обов`язок доведення вини позивача, у т.ч. події і складу адміністративного правопорушення, закон покладає саме на відповідача.

Доведення правомірності винесення спірної постанови є процесуальним обов`язком відповідача.

14.2.Натомість належних, достатніх і допустимих доказів правомірності винесення поліцейським оскаржуваної постанови відповідач судові не надав.

15.Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови поліцейського; відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення оскаржуваної постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77, 79 КАС України).

15.1.Відтак суд задовольняє позов повністю та відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує оскаржувану постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

16.Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

17.Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закріплений ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

18.За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05.072012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

18.1.Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

19.Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

20.Професійна правнича допомога позивачеві ОСОБА_1 у цій справі надавалась адвокатом Є.В.Масловим на підставі договору про надання правової допомоги № 10072023 від 10.07.2023.

Згідно рахунку № 1207 від 12.07.2023 та акту про прийняття-передачі наданих правових послуг № 1207 від 12.07.2023 ОСОБА_1 за надання правової допомоги сплатив адвокату Є.В.Маслову 3355,00 грн.

20.1.Відтак судом встановлено, що позивач поніс у цій справі 3355,00 грн витрат на правничу допомогу.

Стороною відповідача не зроблено заяви про неспівмірність таких витрат, не подано клопотання про їх зменшення тощо.

21.Відтак у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог суд стягує на користь позивача 536,80 грн судового збору та 3355,00 грн витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1-3, 9, 19, 20, 22, 25, 72-77, 79, 90, 139, 159, 241, 243, 257, 262, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що винесена інспектором Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Щукіним Євгенієм Дмитровичем, серія БАБ № 181045 від 03.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу 510,00 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Тоїцька, 20А; ідентифікаційний код 40108866) на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 536,80 грн витрат зі сплати судового збору і 3355,00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Повне рішення складене і підписане суддею 14.08.2023.

Суддя В.Ф.Харченко