Справа № 200/4052/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року справа №200/4052/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому проваджені апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 листопада 2022 року у справі № 200/4052/22 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 25 січня 2022 року № 328115 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову структурного підрозділу Державної служби України з безпеки на транспорті - відділу Державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки від 25 січня 2022 року № 328115 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позов, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції виходив з наступного, що у випадку надання власником автомобіля у користування іншій особі, яка використовує цей автомобіль у своїй діяльності, перевізником вантажу на цьому транспортному засобі є саме користувач цього транспортного засобі, а не його власник. При цьому, судом першої інстанції не було досліджено що в акті перевірки зазначено, що під час перевірки виявлено порушення, відсутності документу, що підтверджує правомірність використання транспортного засобу автоперевізником, який вказаний у ТТН № 28665 від 26 грудня 2021 року.

Тобто, власник транспортного засобу мав необхідність оформити тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб, який передано в тимчасове законне користування іншим особам висловив Верховний суд у постанові № 840/8740/16. Тобто, на час перевірки даний документ був відсутній у водія транспортного засобу. Виходячи з тлумачення змісту Закону № 2344-Ш статус суб`єкта господарювання є лише ознакою автомобільного перевізника.

Разом з тим, стаття 1 Закону № 2344-ІІІ визначає, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Отже, відсутність у позивача статусу суб`єкта господарювання не звільняє його від відповідальності.

Судом першої інстанції до уваги взято договір оренди транспортного засобу, що був поданий позивачем пізніше, при цьому не було враховано той факт, що на момент проведення перевірки транспортного засобу даний договір був відсутній, і той факт, що дана інформація про надання автомобільного транспорту в оренду була невідома. За таких обставин акт було складено на власника транспортного засобу, а в подальшому винесена постанова відносно позивача.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4052/22, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутніть підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 позивачу на праві власності належить транспортний засіб вантажний фургон MAN, номерний знак НОМЕР_2 , причіп KOGEL, номерний знак НОМЕР_3 (свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 ).

За договором найму транспортного засобу, укладеного між позивачем (наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальність «Хеджер Груп» (наймач), зареєстрованого в реєстрі за № 3522 від 30 серпня 2019 року, вантажний фургон MAN TGA 26 363, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 12 січня 2012 року; причіп бортовий тентований KOGEL AN 24, 1994 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видного ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 11 січня 2012 року, - передано наймачу в тимчасове платне користування строком з 30 серпня 2019 року до 28 серпня 2022 року.

Згідно акту прийому-передачі до договору найму транспортного засобу № 3522 від 30 серпня 2019 року, підписаного сторонами 30 серпня 2019 року, позивач (наймодавець) передав, а Товариство з обмеженою відповідальність «Хеджер Груп» (наймач) прийняв на виконання договору найму транспортного засобу транспортні засоби, в тому числі вантажний фургон MANTGA 26 363, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 12 січня 2012 року; причіп бортовий тентований KOGEL AN 24, 1994 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видного ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 11 січня 2012 року.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, затвердженого 16 грудня 2021 року, та направлення на рейдову перевірку від 16 грудня 2021 року № 012379 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 21 грудня 2020 року по 27 грудня 2020 року проводилась перевірка на окремо визначених ділянках дороги маршрутах руху, в тому числі на а/д М-05 Київ - Одеса 210 км + 450 м, за результатом якої 26 грудня 2021 року був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільних транспортом № 319629.

Згідно акту про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26 грудня 2021 року № 319629 Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Київ-Одеса 210км+450м проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , причіп KOGEL, номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки виявлено таки порушення: відсутній документ, що підтверджує правомірність використання транспортного засобу автоперевізником, який вказаний у ТТН № 28665 від 26 грудня 2021 року, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія відсутній протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

За товарно-транспортною накладною від 26 грудня 2021 року № 28665, пред`явленою водієм перевіряючим, автомобільним перевізником вантажу вказане Товариство з обмеженою відповідальність «Салютем Арго» (, 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 28/1.

11 січня 2022 року відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки рекомендованим поштовим відправленням № 511 позивачу було направлено за адресою: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. 60 років Україні, буд. 19, запрошення (вих. № 734/23/24-22) на розгляд справи, що мало відбутись 25 січня 2022 року.

Згідно листа АТ «Укрпошта» від 15 лютого 2022 року на адресу представника позивача вказане запрошення (поштове відправлення № 511) не було вручено позивачеві з вини працівника Укрпошти та 25 січня 2022 року поштовим відділенням № 2 м. Лиман було повернуто за зворотною адресою.

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки, від 25 січня 2022 року № 328115 на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що мало місце на а/д М-05 (км210+450м) 26 грудня 2021 року в 21-05 год, що зафіксовано актом № 319629.

Постанова з супровідним листом № 5450/23/24-22 від 26 січня 2022 року направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1.

За поясненнями позивача, яке не спростоване відповідачем, вказану постанову він отримав 1 лютого 2022 року.

4 лютого 2022 року позивач через свого представника подав до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) скаргу на постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу від 25 січня 2022 року № 328115, за результатом розгляду якої Укратрансбезпека відмовила у задоволенні скарги позивача та залишила постанову без змін з підстав пропуску позивачем строку подання скарги.

За ч. 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (ст. 1 Закону № 2344).

Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (ст. 34 Закону № 2344).

За п.п. 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Укртрансбезпеки є: здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (пп. 3 п. 4 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення № 103).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

За п.п. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку транспортного засобу (п.п. 12, 14 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів (п. 15 Порядку № 1567).

Згідно ст. 48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно - господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ст. 218 ГК України).

За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами (ст. 238 ГК України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: адміністративно-господарський штраф (ст. 239 ГК України).

Адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 241 ГК України).

За ст. 49 Закону № 2344 водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Отже, Законом № 2344 покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Суд зазначає, що актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26 грудня 2021 року № 319629 виявлено, зокрема, порушення: відсутній документ, що підтверджує правомірність використання транспортного засобу автоперевізником, який вказаний у ТТН № 28665 від 26 грудня 2021 року, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, посилаючись на передачу в оренду транспортного засобу, вважає, що він не є перевізником в розумінні статті 1 Закону № 2344.

За п. 11.1 наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту. Е-ТТН підписується за допомогою електронного підпису (далі - ЕП) водія та/або експедитора, відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача. Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення е-ТТН здійснюється відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги». Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (сертифікати, свідоцтва тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів, у паперовому та/або електронному вигляді. У разі оформлення е-ТТН супровідні документи також додаються в електронній формі. У разі оформлення товарно-транспортної накладної у паперовій формі супровідні документи додаються в паперовій формі за підписом відповідальних осіб.

За ч. 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В розумінні використання, надання в оренду транспортного засобу мають виконуватись визначені законодавчі дії, зокрема, які відображені у визначені належного користувача транспортного засобу, фізичної або юридичної особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а саме: внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).

За п. 6 Порядку № 1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. Державна реєстрація нових транспортних засобів може проводитися сервісними центрами МВС за участю суб`єктів господарювання, які стоять на обліку в Головному сервісному центрі МВС, здійснюють продаж таких транспортних засобів та уклали з Головним сервісним центром МВС відповідний договір. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника робиться запис:

«____________________________________________________є співвласником».

(прізвище, ім`я, по батькові або найменування юридичної особи)

Згідно п. 16 Порядку № 1388 на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають вимогам, установленим МВС: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

За бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Якщо транспортний засіб передано в управління в порядку та на умовах, визначених статтями 19 та 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», на підставі заяви управителя та договору управління, укладеного з АРМА, на строк, зазначений у договорі управління, сервісний центр МВС видає тимчасовий реєстраційний талон або свідоцтво про реєстрацію з номерними знаками. До тимчасового реєстраційного талона чи свідоцтва про реєстрацію вносяться відомості про управителя транспортного засобу. Свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки, видані власнику транспортного засобу, здаються на зберігання до сервісних центрів МВС (у разі наявності).

У графі талона «Особливі відмітки» робиться запис «Дійсний до ____________ 20__ р. за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серії ___ № ________».

Копія документа, що підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, додається до матеріалів, що необхідні для оформлення тимчасового реєстраційного талона.

Інструкцію про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них затверджено наказом МВС від 11.08.2010 року № 379 (далі - Інструкція № 379).

За п. 6.3 Інструкції № 379, якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ. При цьому в графі «Особливі відмітки» тимчасового реєстраційного талона робиться запис «Дійсний до _____ 20__ року за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії ___ N ___________».

Копія документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ, долучається працівниками Центру до матеріалів видачі тимчасового реєстраційного талона.

Таким чином, вказаними нормативно-правовими актами на виконання вимог Закону № 2344 передбачено, що для транспортних засобів, що перебувають у користуванні у фізичних чи юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність яких є обов`язковою згідно з вимогами статей 39, 49 Закону № 2344, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб.

Суд зазначає, що власник транспортного засобу, в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування, зобов`язаний зробити перереєстрацію такого транспортного засобу, водій здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та тимчасовий реєстраційний талон).

За ст. 33 Закону № 2344 автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Апеляційним судом ухвалою від 03.07.2023 року зобов`язано Державну службу України з безпеки на транспорті надати суду витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на дату перевірки щодо власника (користувача) транспортного засобу вантажний фургон MAN, номерний знак НОМЕР_2 , причіп KOGEL, номерний знак НОМЕР_3 .

Станом на дату розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу транспортного засобу вантажний фургон MAN, номерний знак НОМЕР_2 , причіп KOGEL, номерний знак НОМЕР_3 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.

Спірним у цій справі є питання правомірності стягнення саме з власника транспортного засобу адміністративно-господарських санкцій та визначення такого власника перевізником.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, колегія суддів виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників/користувачів транспортного засобу.

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 363 від 14 жовтня1997 року, визначено:

Перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Аналіз вищезазначених положень Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, свідчить, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.

Отже, правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України, а також постанова Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207, якою затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні встановлюють, визначають що товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах (тобто коли є послуга перевезення вантажу).

Актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26 грудня 2021 року № 319629 Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки виявлено таки порушення: відсутній документ, що підтверджує правомірність використання транспортного засобу автоперевізником, який вказаний у ТТН № 28665 від 26 грудня 2021 року, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія відсутній протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Апеляційний суд звертає увагу, що інформація про позивача, як автомобільного перевізника, не була зазначена у товарно-транспортній накладній № 28665 від 26 грудня 2021 року, якою оформлено перевезення вантажу. Натомість, у вказаній товарно-транспортній накладній саме ТОВ «Салютем Арго» визначено автомобільним перевізником.

В акті від 26 грудня 2021 року № 319629 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт контролюючим органом зроблено посилання на товарно-транспортну накладну № 28665 від 26 грудня 2021 року, де зазначено автомобільним перевізником ТОВ «Салютем Арго».

Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у фахівців відповідача була наявна інформація щодо автомобільного перевізника.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за договором найму транспортного засобу, укладеного між позивачем (наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальність «Хеджер Груп» (наймач), зареєстрованого в реєстрі за № 3522 від 30 серпня 2019 року, вантажний фургон MAN TGA 26 363, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 12 січня 2012 року; причіп бортовий тентований KOGEL AN 24, 1994 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видного ВРЕР м. Слов`янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 11 січня 2012 року, - передано наймачу в тимчасове платне користування строком з 30 серпня 2019 року до 28 серпня 2022 року.

Статтею 799 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно статті 800 Цивільного кодексу України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

Отже, оскільки транспортний засіб передано позивачем в найм іншому товариству, договір найму є чинним, недійсним не визнавався, то саме ТОВ «Салютем Арго» є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ в межах спірних правовідносин, а не позивач.

За правовою позицією Верховного суду в постанові від 01.06.2023 року у справі № 640/39442/21, аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом чотирнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови структурного підрозділу Державної служби України з безпеки на транспорті - відділу Державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки від 25 січня 2022 року № 328115.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 листопада 2022 року у справі № 200/4052/22 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко