Справа № 520/966/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 р. Справа № 520/966/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 07.02.23 у справі № 520/966/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», а також провести виплату заборгованості з виплати цієї доплати разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату відповідних сум згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 260752,64 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 260752,64 грн. разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми несвоєчасно виплаченої йому щомісячної пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на протиправність дій відповідача по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», а також на протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 260752,64 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми несвоєчасно виплаченої йому щомісячної пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.223 по справі №520/966/23 в частині відмовлених вимог в задоволенні позовних вимог скасувати та задовольнити позовні вимоги, а саме: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», а також провести виплату заборгованості з виплати цієї доплати разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату відповідних сум згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 по справі №520/966/23 просив залишити без змін. Просив суд апеляційної інстанції розглянути його апеляційну скаргу без його участі, за наявними у справі доказами.

В обґрунтування заявлених вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права. Висловлює доводи щодо його права на отримання доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713. Зазначає, що внаслідок ухвалення Кабінетом Міністрів України постанови №713 з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000, 00 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018. Вказує, що перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Зазначає, що після проведення відповідачем перерахунку розміру його пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" №100/29973 від 12.05.2021 він з 01.07.2021 має право на отримання щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000, 00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 і право позивача на отримання доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України і право позивача на отримання цієї доплати потребує судового захисту. Крім того, наводить доводи та обґрунтування щодо того, що процесуальний строк звернення з заявленими вимогами є необмеженим і не був ним пропущений.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , передбаченим ст.304 КАС України.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якому просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 року по справі №520/966/23 та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає його необґрунтованим, незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії за вислугу років. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 520/15059/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» №100/29973 від 12.05.2021. За період з 01.12.2019 по січень 2022 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 262784,82 грн., яку внесено до Реєстру судових рішень. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сиди, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу II Порядку. Станом на березень 2023 року погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 09.07.2020 включно. Станом на березень поточного року бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 1 квартал 2023 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 30 грудня 2022 року №137. Згідно вищезазначеного наказу видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 1 квартал 2023 року не передбачено. Крім того, зазначає, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Посилається на те, що частина позовних вимог знаходиться за межами передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду. Відповідно, вважає, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають строки звернення до суду, передбачені ст.122 КАС України. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення в частині задоволених позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив наступні доводи. Так, щодо фінансування виплат зазначив наступне. За рахунок коштів Державного бюджету України фінансуються виплати пенсій усіх без винятку військовослужбовців, працівників ОВС, поліцейських та деяких інших осіб, які мають право на отримання пенсії згідно Закону України №2262-ХІІ. Вказує, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь - яких виплат. Крім того, така правова позиція була неодноразово викладена Конституційним Судом України в його рішеннях, в яких вказано про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету. Щодо компенсації втрати доходів зазначив наступне. Враховуючи те, що невиплата позивачу належної правильної суми пенсії з 01.12.2019 по теперішній час відбулась з безпосередньої вини відповідача та інших органів, на які законодавством було покладено відповідні обов`язки щодо своєчасного вчинення правильних дій з перерахунку пенсії позивача відповідачем у зв`язку зі зміною грошового забезпечення поліцейських, позивач вже має право на компенсацію йому безпосередньо відповідачем втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159. Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом зазначає наступне. Стосовно питання дотримання процесуальних строків для вимог у частині позову про виплату позивачу доплати до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713, ним висловлена правова позиція викладена у його апеляційній скарзі. Вказує, що зазначені відповідачем правові позиції Верховного Суду щодо необхідності дотримання строків звернення до суду ухвалені у спорах, обставини яких істотно відрізняються від наявного спору у цій справі, не є тотожними і регулюються різними нормами пенсійного законодавства. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд апеляційної інстанції скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог - без змін.

Крім того, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з письмовим листом про необхідність врахування судової практики Верховного Суду. Просить задовольнити його апеляційну скаргу.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі №520/15059/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті з 01.12.2019 пенсії згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" довідки №100/29973 від 12.05.2021 (вих. №33/41-39). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної пенсії з 01.12.2019 по відповідній посаді в поліції, згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" №100/29973 від 12.05.2021 (вих.№33/41-39), з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі №520/15059/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про грошове забезпечення, у якій визначено розмір грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 28.12.2021, в якій зазначив, що відповідно до постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р., відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13,21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., встановлена щомісячна доплату в сумі 2000 гривень яку позивач не отримує. Просив призначити доплату або повідомити причини її не виплати.

Листом від 24.01.2022 №2000-0202-8/12757 відповідач повідомив, що проведено перерахунок пенсії і з 01.02.2022 пенсія буде виплачуватися згідно з рішенням суду в розмірі 17781,59 грн., а різниця пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у сумі 301861,29 грн. буде виплачуватися в межах кошторисних призначень для здійснення таких виплат.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», а також вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 260752,64 грн., звернувся із позовом у даній справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022, є протиправною, а тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми несвоєчасно виплаченої йому щомісячної пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та у зв`язку з цим заявлених позивачем вимог зобов`язального характеру, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ)

Відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» пунктом 1 якої установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Пунктом 3 постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, який є колишнім працівником органів внутрішніх справ, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 62% грошового забезпечення.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №520/15059/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року, основний розмір пенсії позивача з 01.12.2019 склав 15749,41 грн. (цей перерахунок датований 22.02.2022 року) (а.с.36).

При цьому, оскільки основний розмір пенсії позивача при перерахунку пенсії згідно вказаного рішення суду збільшився більш ніж на 2000 грн., відповідач припинив з 01.07.2021 року нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пояснювальною запискою до проекту постанови №713 метою її ухвалення є поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття вказаної постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Колегія суддів звертає увагу, що натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №420/2473/22.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В контексті наведеного вище, колегія суддів зазначає, що в даному випадку оскільки перерахунок пенсії позивача був проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 , такий перерахунок не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а відтак позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 04.04.2023 у справі №380/25987/21, від 18.04.2023 у справі №560/6528/22.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. є протиправним.

Частинами 1 та 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що вимоги позиву в наведеній частині підлягають частковому задоволенню із застосуванням такого способу захисту порушеного права, як визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 260752,64 грн. та у зв`язку з цим заявлених позивачем вимог зобов`язального характеру, колегія суддів зазначає наступне.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у справі №520/15059/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті з 01.12.2019 пенсії згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" довідки № 100/29973 від 12.05.2021 (вих. №33/41-39). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної пенсії з 01.12.2019 по відповідній посаді в поліції, згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" №100/29973 від 12.05.2021 (вих.№ 33/41-39), з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

З урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 року, наведене вище рішення суду першої інстанції набрало законної сили - 13.12.2021 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.01.2022 №2000-0202-8/12757 повідомлено позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії. Повідомлено позивача, що з 01.02.2022 року пенсія буде виплачуватись з урахуванням рішення суду в розмірі 17 781, 59 грн., а різниця пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року у сумі 301861,29 грн. буде виплачуватися в межах кошторисних призначень для здійснення таких виплат (а.с.18).

Приписами частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія виплачується у грошовій формі щомісяця.

Частиною 3 ст.52 Закону №2262-ХІІ (в редакції станом на час спірних правовідносин) передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Системний аналіз ст.ст. 51, 52, 55, а також ст.63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати "порядок перерахунку пенсії" не є тотожним праву встановлювати "строки перерахунку пенсії", "строки виплати пенсії".

Отже, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".

Законодавством не передбачено виплати пенсії, належної позивачу, частинами.

Крім того, колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі №21-44а10), а також рішення Верховного Суду від 06.08.2019 року по справі №160/3586/19. Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Отже, відсутність відповідного фінансування (неналежне фінансування) не може бути підставою для звільнення держави від виконання зобов`язання щодо виплати пенсії особі.

Колегія суддів зазначає, що непроведення пенсійним органом позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.08.2019 року у зразковій справі №160/3586/19.

З урахуванням наведених вище висновків, посилання відповідача в апеляційній скарзі на обмеженість фінансування виплат пенсій за минулий час, присуджених за судовими рішеннями, а також на черговість таких виплат за рішеннями судів, є необґрунтованими.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що вимоги позиву в наведеній частині підлягають задоволенню із застосуванням такого способу захисту порушеного права, як визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

Щодо вимог позивача, в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії у розмірі 260752,64 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії у розмірі 260752,64 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі №569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який, зокрема призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Колегія суддів зазначає, що конкретна сума, яка підлягає до виплати позивачу за період з 01.12.2019 по 31.01.2022, має визначатися не судом, а саме відповідачем, у процесі виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає неможливим втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу, а відтак приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову у вказаній частині вимог.

Стосовно вимог позивача, які стосуються зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області проведення виплати заборгованості з виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату відповідних сум згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, а також вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату суми доплати до пенсії у розмірі 260752, 64 грн. несвоєчасно виплаченої йому щомісячної пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

З урахуванням наведеного вище, а також з огляду на викладені вище висновки суду апеляційної інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та у зв`язку з цим обґрунтованості вимог позивача зобов`язального характеру щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум, колегія суддів вважає передчасними та такими, що заявлені на майбутнє вимоги позивача щодо проведення виплати заборгованості з виплати такої щомісячної доплати до пенсії, оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що вона не буде виплачена пенсійним органом.

Крім того, згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі по тексту - Порядок №159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п.3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Враховуючи наведене, заявлені позивачем вимоги, які стосуються виплати компенсації за несвоєчасну виплату відповідних сум (невиплачених сум щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»; несвоєчасну виплату суми доплати до пенсії у розмірі 260752, 64 грн. несвоєчасно виплаченої йому щомісячної пенсії), є передчасними та необґрунтованими, за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що право на отримання компенсації буде порушене відповідачем.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 06.04.2022 р. у справі №643/1808/17, від 28.12.2021 р. у справі №813/3055/17, від 01.04.2021 р. у справі №120/4555/18-а, від 04.03.2021 р. у справі №520/34/17 та від 17.09.2020 р. у справі №300/544/19, від 16.04.2020 р. у справі №200/11292/19-а та від 05.03.2020 р. у справі №140/1547/19, які з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню у даній справі.

Крім того, колегія суддів вважає, що вимоги позивача, які стосуються зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити такі виплати у найближчий виплатний період протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, є такими, що спрямовані на майбутнє та не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, в підтвердження обґрунтованості вимог, які стосуються компенсації втрати частини доходів, як необґрунтовані.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем було порушено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки частина позовних вимог знаходиться за межами, передбаченого вказаною нормою КАС України такого строку звернення до суду, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, то колегія суддів відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Так, приписами ч.ч.1,2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який було викладена у постанові від 15.09.2020 у справі №635/7878/16-а, строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з неправильним нарахуванням або не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17 право позивача щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі змінами розмірів забезпечення є абсолютним та не може бути обмежено будь - яким строком в силу вимог ч.3 ст.51 Закону.

В даному випадку, заявлені позивачем вимоги пов`язані з перерахунком розміру пенсії останнього пенсійним органом у зв`язку зі змінами у грошовому забезпеченні колишніх працівників органів внутрішніх справ, поліцейських.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, позивачем не було пропущено строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.122 КАС України.

У контексті наведеного вище, колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, оскільки обставини у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справі на яку посилається скаржник, в якій спірні правовідносини були врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу».

Щодо посилання учасників справи на правові позиції Верховного Суду у даній справі, то колегія суддів зазначає, що враховуючи приписи ч.5 ст.242 КАС України у даній справі підлягають врахуванню висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду на які посилається суд апеляційної інстанції у даному рішенні (постанові).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права апеляційній скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягають частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум, а також визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, за наслідками апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у справі №520/966/23 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 нарахованої йому до виплати суми доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму доплати до пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко