Справа № 127/22759/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/175/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліціїТараса Івана Івановича про скасування постанови серії ЕАС № 7305283 від 09.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, закриття провадження у справі та стягнення судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області ДПП Тараса І.І. про скасування постанови серії ЕАС № 7305283 від 09.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 09.07.2023, перебуваючи за кермом транспортного засобу Dodge Caliber д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.. Коцюбинського, 1 ( поблизу ринку Привокзальний, навпроти зупинки громадського транспорту, поруч із магазином «Ельдорадо») відчув погіршення стану здоров`я. З`явились болі в області серця, відчував запаморочення та сильний шум в голові. Внаслідок чого, позивач зупинив транспортний засіб в зоні дії знаку забороненої зупинки, для покращення стану здоров`я. Сів на заднє сидіння крісло автомобіля і намагався прийти до тями. В цей час до позивача під`їхав автомобіль патрульної поліції та перегородив виїзд. Коли вийшов працівник поліції, позивач пояснив, що погано себе почуває та попросив викликати швидку, на що отримав відповідь, що за хибний виклик швидкої допомоги потрібно буде сплатити штраф.

18.07.2023 ОСОБА_1 у відділенні пошти отримав постанову серії ЕАС № 7305283 від 09.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕАС № 7305283 підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕАС № 7305283 від 09.07.2023, закрити провадження у справі та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.08.2023 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Ковальчуком Д.О.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив скасувати постанову ЕАС № 7305283 від 09.07.2023.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судове засідання не з`явився, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Заслухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови ЕАС № 7305283 від 09.07.2023, винесеної інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області ДПП Тарасом І.І., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно із змістом постанови, 09.07.2023 року о 11 год. 35 хв. в м. Вінниці, по вул. Коцюбинського, 1, керуючи автомобілем, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку на смузі руху для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, так як його зупинка була вимушена, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Проте, вказаний факт повністю спростовується відеозаписом, поданим разом з матеріалами відзиву, представником відповідача ОСОБА_2 .

На вказаному відеозаписі міститься два відео файли від 09.07.2023. На першому відеозаписі чітко видно, як транспортний засіб позивача зупиняється на смузі руху для маршрутних транспортних засобів. Позивач виходить з машини, при цьому будь-яких ознак погіршення стану здоров`я не виявлено, та оглянувши місця паркування, сідає за кермо свого автомобіля та перепарковується на інше місце, проте в тій же смузі руху, призначеної для руху маршрутних транспортних засобів. На другому відеозаписі зафіксована безпосередня зупинка інспектором УПП у Вінницькій області позивача ОСОБА_1 . З вказаного відеозапису чітко видно, що інспектор Тарас І.І. роз`яснює ОСОБА_1 , що причиною зупинки є порушення останнім ПДР України, а саме зупинка на смузі для руху маршрутних транспортних засобів. В цей час ОСОБА_1 , поводячи себе агресивно, намагався поїхати з місця зупинки. В ході спілкування з інспектором, ОСОБА_1 не визнавав факту зупинки його транспортного засобу на вказаній смузі, та в грубій формі відмовлявся надавати документи для складання протоколу та від його підписання відмовився. Варто зауважити, що на вказаному відеозаписі, при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, що він зупинився у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а навпаки грубо заперечував факт зупинки.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією, оскільки відеозапис здійснено безперервно та чітко зафіксовано факт зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 на смузі руху для маршрутних транспортних засобів, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, згідно з сталою практикою ЄСПЛ, незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконувати вимоги правил дорожнього руху.

Так у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 09.07.2023 на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАС № 7305283 від 09.07.2023, якою на позивача накладено штраф у розмірі 680 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліціїТараса Івана Івановича про скасування постанови серії ЕАС № 7305283 від 09.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя