Справа № 489/2762/23
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2762/23
Провадження №2-а/489/67/23
Рішення

іменем України

14 серпня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

встановив:

В червні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сафронова Ю.І. звернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправними і скасувати постанови Державної служби України з безпеки на транспорті:

серії АА № 00008747 від 23.05.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення;

серії АА № 00008760 від 23.05.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З вказаними постановами позивач не погоджується з наступних підстав. Він вважає, що фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення під час перевезення одного і того ж вантажу. Також зазначав, що згідно нотаріально посвідченого договору оренди транспортних засобів він ще в 2020 році передав транспортний засіб мірки DAF, д/н НОМЕР_1 , в оренду третій особі. Відповідно вважає, що оскільки транспортний засіб на момент винесення оскаржуваної постанови використовувала інша особа, притягнення його до адміністративної відповідальності в якості перевізника є протиправним. Вважає, що він, як власник транспортного засобу, не повинен відповідати за внесення орендарем відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, оскільки відповідно до положень діючого законодавства внесення таких відомостей відбувається в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача. Крім того зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію напівпричепу, який зафіксований в автоматичному режимі, останній належить ОСОБА_2 , а не йому. В позивача виникає питання, чому до адміністративної відповідальності було притягнуто саме його як власника тягача, а не власника напівпричепу. Також позивач зазначав, що при винесенні оскаржуваних постанов відповідачем не було враховано похибку у 2 %.

При цьому позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем в автоматичному режимі було зафіксовано лише транспортний засіб марки DAF, д/н НОМЕР_1 . Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем невірно визначено тип транспортного засобу, його габаритні та інші параметри. Вважає, що це призвело до протиправного притягнення його до адміністративної відповідальності. А саме зазначав, що його транспортний засіб є тягачем і може перевозити вантажі лише в з`єднанні з іншим транспортним засобом - напівпричепом. Вважає, що прилад автоматичної фіксації не зафіксував другий транспортний засіб, за допомогою якого перевозився вантаж - напівпричіп контейнеровоз марки BSS д/н НОМЕР_2 . У відповідача на момент винесення оскаржуваних постанов були відомості щодо типу напівпричепу - контейнеровозу, однак він проігнорував цю обставину та застосував до транспортного засобу позивача ваговий норматив як до звичайної вантажівки. Таким чином, відповідач не визначив, якими саме транспортними засобами (за типом) здійснювалось перевезення вантажу, що призвело до неправильного визначення відповідачем в постановах нормативно-вагових параметрів загальної маси транспортних засобів на рівні 40 тон. Оскільки до транспортного засобу позивача, як до двовісного автомобілю (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) повинні застосовуватись нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу у 42 тони. Таким чином, відповідач помилково дійшов висновку, що в даному випадку на спірне перевезення вантажу не розповсюджувалися нормативні вагові параметри, які застосовуються до контейнеровозів.

Ухвалою від 12.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17.07.2023 на адресу суду від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він спростовує аргументи позивача, просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2023 розгляд справи за позовом ОСОБА_1 продовжено до 14.08.2023.

Сторони повідомлені судом про розгляд справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до Постанови серії АА № 00008747 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 23.05.2023 року, встановлено, що 19.04.2023 року о 20 год. 22 хв., за адресою М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF 95 XF 380, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,325 % (2,93 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,93 % (1,142 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 12). Загальна маса транспортного засобу - 42 930 кг, навантаження на одиночну вісь - 12 642 кг.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/05F-21, дійсне до 22.07.2022.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Відповідно до Постанови серії АА № 00008760 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 23.05.2023 року, встановлено, що 19.04.2023 року о 21 год. 41 хв., за адресою Н-11, км. 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF 95 XF 380, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,55 % (3,02 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,757 % (1,352 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 11, зворотня сторона). Загальна маса транспортного засобу 43 020 кг, навантаження на одиночну вісь - 12 852 кг.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAF 95 XF 380, днз НОМЕР_1 , вантажний-спеціалізований, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8, зворотня сторона).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BSS NV 3495, днз НОМЕР_2 , напівпричіп - спеціалізований н/пр контей, належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до договору оренди транспортних засобів від 17.07.2020, посвідченого ПН ММНО Барсковим А.В., Іпатенко С.В. (орендодавець) передає в оренду ТОВ «ІВ-Транс» (в особі директора Вавренюка А.В.) транспортний засіб марки DAF, модель XF 380, 2001 р.в., днз НОМЕР_1 (а.с. 9 -10).

Не погодившись зі вищезазначеними постановами, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку даному спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до п. 25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільноі? дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даніи? ділянці автомобільноі? дороги. Рішення посадовоі? особи Укртрансбезпеки, прии?няті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованоі? електронноі? печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознаи?омлення із значенням параметрів особистих ключів та і?х копіювання. (п.п.16, 17 Порядку No 1174)

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком № 1174.

Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно п. 4 Порядку № 1174 основними функціями системи, зокрема є:

- створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання;

- перевірка цілісності та достовірності, а також надійне зберігання інформаційних файлів та метаданих, отриманих від автоматичних пунктів;

-автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів;

- автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства;

- забезпечення послідовності дій уповноваженої посадової особи Укртрансбезпеки щодо розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті врегульовано ст. 279-5 КУпАП.

Вказаною статтею передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, показники правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, і втручання сторонніх осіб в яке є неможливим, вони визначені сертифікованим та введеним в експлуатацію пристроєм.

Положеннями ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне повинна містити: наи?менування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадовоі? особи), якии? виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якоі? розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прии?няте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінози?омки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотози?омки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієі? статті, повинна містити відомості про адресу веб-саи?ту в мережі Інтернет, на якому особа може ознаи?омитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеноі? інформаціі? та порядок звільнення від адміністративноі? відповідальності.

Постановами про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу, перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначені п. 22.5 Правил дорожнього руху України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу. Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримано з врахуванням допустимої похибки.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при винесенні оскаржуваних постанов відповідачем не було застосовано похибку у2 %, як це передбачено Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними в п. 22.5 ПДР України на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Проте якби перевищення загальної маси транспортного засобу і навантаження на осі було не більше 2 %, позивач мав право не оформлювати відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові та габаритні параметри якого перевищують нормативні. Проте, як вбачається з матеріалів справи, перевищення позивачем загальної маси транспортного засобу і навантаження на осі було більше 2 %.

Також ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в оскаржуваних постановах, всупереч вимогам п. 11 Порядку № 1174, не вказані виміряні з урахуванням похибки вагові параметри,які перевищують нормативні. Однак дане твердження не відповідає дійсності та спростовується змістом оскаржуваних постанов, в тексті яких містяться відповідні відомості.

Твердження позивача про те, що ні в метаданих, ні в оскаржуваних постановах не було зафіксовано напівпричіп, також не відповідають дійсності, оскільки з долучених фотознімків та інформаційної картки автоматичного пункту габаритно-вагового контролю транспортний засіб марки DAF, модель XF 380, 2001 р.в., днз НОМЕР_1 , був зафіксований саме з напівпричепом (це вбачається також з кількості осей, вказаних в постановах) і при розрахунку відповідачем враховувалась його вага.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» причіп це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп це причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Згідно положень додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 512 від 27.09.2021, в частині «Установив (-ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, має міститись інформація про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, яка вказана в оскаржуваних постановах, а саме про тягач марки DAF, модель XF 380, 2001 р.в., днз НОМЕР_1 (до якого приєднаний напівпричіп, який не може рухатись самостійно).

У вищевказаних постановах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відображені відомості, передбачені діючим законодавством.

Враховуючи викладене, зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу правопорушення. Відповідно безпідставними є доводи позивача про те, що в оскаржуваніи? постанові відсутніи? необхіднии? обсяг інформаціі? стосовно суті адміністративного правопорушення, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до положень п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Діючим законодавством не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п. 22.5 ПДР України, під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу.

У відповідності до положень п. 22.5 Правил дорожнього руху України максимальне навантаження на одинарну вісь встановлюється у розмірі 11,5 тон для усіх транспортних засобів, в тому числі контейнеровозів, що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів.

Враховуючи викладене, доводи позивача про те, що він не допустив перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, спростовуються матеріалами справи.

Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Щодо посилань позивача на те, що транспортний засіб було передано в оренду третій особі, в користуванні якої він і перебував на час вчинення адміністративного правопорушення, вони не заслуговують на увагу з урахуванням положень ст. 14-3 КУпАП, оскільки будь-яких відомостей в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів про те, що належним користувачем транспортного засобу є ТОВ «ІВ-Транс», а не ОСОБА_1 , на час винесення оскаржуваних постанов не було.

Крім того, відповідно до п. 15 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197, у разі, коли власником транспортного засобу є фізична особа, внесення до реєстру відомостей про належного користувача або їх виключення через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС, або через Портал Дія, у томі числі з використанням його мобільного додатка, здійснюється нею особисто. Отже позивач як власник транспортного засобу мав можливості внести відповідні відомості про належного користувача транспортного засобу до реєстру, проте не вчинив такі дії.

Щодо посилань позивача про непритягнення до адміністративної відповідальності власника напівпричепа, натомість притягнення до відповідності його, напівпричіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем, він не може здійснювати рух самостійно. Відповідно у даному випадку суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є саме позивач ОСОБА_3 , як власник вантажного транспортного засобу.

Також суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме адміністративне правопорушення, оскільки з оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відбулись у різний час, у різних місцях та зафіксовані різними технічним засобами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, вказані правопорушення не є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у зв`язку з його безпідставністю.

У відповідності до ст. 139 КАС України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , ; місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 14.

Повний текст рішення складено 14.08.2023.

Суддя Г.А. Микульшина