Справа № 560/7721/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7721/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участі секретаря судового засідання Нетичай Ю.В.

представників сторін

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 28.03.2023 №338 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого 17.04.2003, а також посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.10.2015.

Позивач зазначає, що спірним рішенням відповідач скасував дозвіл на імміграцію на підставі п. 6 ч. 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію", а також посвідку на постійне проживання в Україні. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки у ньому не вказана конкретна правова підстава для скасування дозволу. Як стало відомо позивачу, рішення прийняте у зв`язку з тим, що ним у 2019 році набуте громадянство України, однак протягом двох років не припинене громадянство російської федерації. Зважаючи на це, відповідач прийшов до висновку про наявність підстав для скасування дозволу на імміграцію, з чим позивач не погоджується. ОСОБА_1 зазначає, що з громадянства РФ він не встиг вийти зважаючи на наявність об`єктивних перешкод, зокрема існуючої політичної ситуації та відповідних обмежень, що ускладнювало можливість своєчасного вирішення цього питання. Позивач вказує на те, що станом на момент прийняття спірного рішення він вже не був громадянином України, тому позбавлення його законної підстави для проживання в Україні, де він протягом останніх більш ніж 20 років має сім`ю, роботу та інші сталі соціальні зв`язки, зумовлює правову невизначеність та порушує особисті права.

У відзиві Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області позов не визнає, покликаючись на те, що відповідним моніторингом було встановлено, що у 2019 році ОСОБА_1 набув громадянство України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України". Оскільки перебування особи в громадянстві України виключає можливість одночасної наявності у неї громадянства іншої держави, стосовно позивача був затверджений висновок щодо скасування дозволу на імміграцію, на підставі якого прийняте рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання.

В судовому засіданні представник позивача підтримує позов, вказуючи на те, що ані висновок, ані спірне рішення не конкретизують причину скасування дозволу на імміграцію, як не конкретизують і норму закону, на підставі якої було прийняте таке рішення. Враховуючи вказане, позов просить задоволити.

Представник відповідача позов не визнає, зазначаючи, що Управління не вийшло за межі повноважень, отримавши інформацію щодо перебування позивача у громадянстві України, що є підставою для скасування дозволу на імміграцію. З огляду на це, у позові просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 17.04.2003 отримав дозвіл на імміграцію в Україну, а у подальшому також посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.10.2015 терміном дії "безстроково"

В Україні з 1999 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , з якою має сина ОСОБА_3 2000 року народження. Крім цього, протягом понад 20 років проживання в Україні позивач набув інших сталих соціальних зв`язків, про що свідчать надані до позову письмові докази: копії сторінок трудової книжки, довідки з місця роботи, документи, що підтверджують майнові права на об`єкт нерухомості, транспортний засіб тощо.

10.10.2019 ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", що доводиться рішенням, копія якого є у справі.

16.12.2021 Управлінням Державної міграційної служби України у Хмельницькій області прийняте рішення про скасування рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України через невиконання ним зобов`язання щодо припинення громадянства іншої держави.

У 2023 Управлінням Державної міграційної служби України у Хмельницькій області було одержано інформацію щодо осіб, які набули громадянство України та у період з 01.01.2019 по 01.02.2023 проживали на території України на підставі посвідок на постійне проживання, серед яких присутній ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту висновку, затвердженого 28.03.2023 заступником начальника Управління ДМС у Хмельницькій області, у абзаці 5 на другій сторінці зазначається наступне: "10.10.2019 ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" набув громадянство України та є громадянином України (лист ВПГПРЕ УДМСУ в Хмельницькій області від 20.03.2023 №6801.2.183683-23)"

У висновку пропонується скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Хмельницькій області від 17.04.2003 про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.10.2015 терміном дії "безстроково" ( орган, що видав 6801)

Рішенням Управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області від 28.03.2023 № 338 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий ОСОБА_1 , на підставі п. 6 ч. 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію". Також у рішенні зазначено про скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

Оцінюючи обґрунтованість рішення, суд виходить з такого.

Правовий зміст поняття громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України визначає Закон України від 18.01.2001 № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-III).

Згідно зі ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про імміграцію» №2491-ІІІ від 07.06.2001 (далі Закон №2491) передбачено, що імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання. Іммігрант - це іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання. Дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Статтею 12 Закону України «Про імміграцію» №2491 визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Отже, Закон України №2491 встановлює перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію, який не є вичерпним. Це означає, що дозвіл може бути скасований як з підстав, прямо передбачених у ст. 12 Закону №2491, так і у інших випадках, які повинні бути прямо передбачені іншими законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про імміграцію" особа може повторно подати заяву про надання дозволу на імміграцію не раніше ніж через рік з дня прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію чи його скасування.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання ( ст. 13 Закону №2491-III)

Відповідно до п. 21 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 (далі - Порядок №1983) дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Пункт 22 Порядку №1983 передбачає, що для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Судом досліджений зміст висновку Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 28.03.2023, з урахуванням якого було прийняте оскаржене рішення.

Судом встановлено, що у цьому висновку не зазначається і не конкретизується жодна з підстав скасування дозволу на імміграцію, прямо передбачених ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію". Не зазначається також і про будь-яку іншу підставу, що прямо передбачена будь - яким іншим законом.

Натомість, у висновку йдеться про те, що ОСОБА_1 є громадянином України, що станом на момент складання висновку у березні 2023 не відповідало дійсності, оскільки громадянином України позивач був лише у період з 10.10.2019 по 16.12.2021.

Отже, саме у цей період відповідач міг порушувати питання скасування дозволу на імміграцію за наявності підстав, встановлених ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" або прямо передбачених іншими законами.

У той же час, на момент прийняття висновку органом ДМС про скасування позивачу дозволу на імміграцію у 2023 році, а також на момент прийняття рішення, останній не перебував у громадянстві України, що свідчить про те, що спірне рішення станом на час його прийняття ґрунтувалось на недостовірній інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що у висновку та у рішенні не зазначається конкретна норма будь - якого іншого закону України, що прямо передбачала б скасування дозволу на імміграцію через те, що протягом двох років особа з тих чи інших причин не припинила перебування у громадянстві іншої держави. З огляду на вказане, станом на час прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 законна підстава для прийняття такого рішення була відсутня.

Натомість, використання в якості обґрунтування обставин, які існували раніше, однак припинені (не існували) станом на момент прийняття відповідного рішення, є необґрунтованим та протиправним.

У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 у справі №810/916/16 зазначається, що рішення про скасування дозволів на імміграцію з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону № 2491-III без наведення прямої норми іншого закону, яка чітко регламентує причини щодо скасування даного рішення, що надає право іноземцю та особі без громадянства на імміграцію, не може вважатися правомірним. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №808/9121/15, від 07.05.2020 у справі № 420/6652/18.

В розрізі перерахованих вище критеріїв, яким повинні відповідати акти суб`єктів влади, суд приходить до висновку, що рішення відповідачем прийняте не на підставі закону, необґрунтовано (без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), непропорційно ( оскільки не був дотриманий необхідний баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення)

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя особи. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У той же час, зі змісту спірного рішення не вбачаються будь - які мотиви, пов`язані з необхідністю його прийняття в інтересах національної та громадської безпеки, економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відтак суд вважає, що рішення відповідача №338 від 28.03.2023 є протиправним та підлягає скасуванню, включаючи положення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 28.03.2023 №338 про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 , виданого 17.04.2003, а також посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.10.2015.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 серпня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Грушевського, 87,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя І.С. Козачок