Справа № 200/2582/23
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року Справа№200/2582/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, Головного управління Державної податкової служби у Винницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати:

- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2023 року за № 8337257/43445183 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року складеної ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» ;

- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України № 27812/43445183/2 від 20.03.2023 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкову накладну №22 від 08.12.2022 року складену ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» 22 листопада 2022 року було укладено Договір поставки № 32/22Т з Приватним акціонерним товариством «КОВЕЛЬСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВНЕ УПРАВЛІННЯ №63», предметом якого був продаж соляно-мінеральної суміші (код УКТЗЕД 6815). 08.12.2022 року відповідно до платіжної інструкції №892 Приватне акціонерне товариство «КОВЕЛЬСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВНЕ УПРАВЛІННЯ №63» внесло передплату в сумі 540 000,00 грн. з ПДВ. Підставою для внесення передплати був рахунок №978 від 08.12.2022 року на оплату товару у загальній кількості 120 т. Кількість поставки за договором була узгоджена сторонами в специфікації №1 від 22.11.2022 року і становила 300 т на загальну суму 1 350 000,00 грн. з ПДВ. Після отримання передплати позивачем було складено податкову накладну №22 від 08.12.2022 року. Приватним акціонерним товариством «КОВЕЛЬСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВНЕ УПРАВЛІННЯ №63» здійснювалось чотири оплати за усіма були складені позивачем податкові накладні №113 від 23.11.2022 року, №114 від 29.11.2022 року, №55 від 23.12.2022 року, які були зареєстровані податковим органом без зауважень.

30.12.2022 року позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, реєстраційний номер , відповідно до якої податкову накладну №22 від 08.12.2022 року прийнято, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано таке: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 6815, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Також, позивачем зазначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено, яким саме ознакам ризиковості із вказаних в пункті 1 Критеріїв відповідає здійснена господарська операція чи накладна, у зв`язку з чим в поясненнях до поданої на реєстрацію податкової накладної від 08.12.2022 року було вказано інформацію на підтвердження того, що жодна з ознак, зазначених в пункті 1 Критеріїв не відноситься до позивача.

22.02.2023 року позивачем були надані пояснення та первинні документи, що підтверджують інформацію зазначену в ПН №22. Крім того, позивач зазначає, що ним на підтвердження операції було надано рахунки, докази отримання коштів за товар, видаткові накладні, які відповідно до умов договору є доказом відвантаження товару, договір, специфікації, ТТН, бухгалтерські регістри по рахункам 361, 631, 643, 644, 281. Також було надано повний опис підприємства, наявність працівників, орендних приміщень, наявність договору на придбання товару «соляно-мінеральної суміші» код УКТЗЕД 6815 у ТОВ «АГРО-НВ».

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів Комісією ГУ ДПС прийнято рішення № 8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.12.2022 року № 22. В якості підстави прийняття такого рішення ГУ ДПС зазначено про ненадання платником копій документів: первинних, щодо постачання/придбання товару, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, складських документів (інвентарної описи) у тому числі рахунків-фактур, інвойсів, актів приймання-передачі товару (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особового рахунку».

13.03.2023 року позивачем подано скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2023 року № 8337257/43445183. 20.03.2023 року комісією вищого рівня ДПС України було прийнято рішення №27812/43445183/2, яким позивачу у задоволенні скарги відмовлено з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентарних описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Позивач вважає, що таке рішення є формальним і не відповідає вимогам чинного законодавства, та прийнято без відповідного аналізу документів, що підтверджують господарську операцію.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області заперечувало проти задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що Наказом ДПС України від 28.03.2022 № 173 Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС, закріплено виконання повноважень окремих територіальних органів ДПС за іншими територіальними органами ДПС, зокрема повноваження ГУ ДПС у Донецькій області за ГУ ДПС у Львівській області. Відповідно до наказу ДПС України від 19.09.2022 № 645 Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173, виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення від 27.02.2023 року №8337257/43445183, повноваження ГУ ДПС у Донецькій області виконувало ГУ ДПС у Вінницькій області, а відтак оскаржуване рішення було прийнято Головним управлінням ДПС у Вінницькій області за підписом голови комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Враховуючи вищенаведене, належним відповідачем у справі має бути Головне управління ДПС у Вінницькій області, яке і приймало оскаржуване рішення, а Головне управління ДПС у Донецькій області є неналежним відповідачем у справі.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області заперечувало проти задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що відповідно до квитанції, яку платником було отримано за допомогою програми електронного документообігу, зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 6815, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем були надані наступні підтверджуючі документи, а саме: платіжна інструкція №5404, №5402, №892; видаткові накладні №3022, №3025, №3027, №3024, №3028, №3023, №3029, №926, №3026; ТТН; штатний розпис; додаткова угода №1; Договір про відступлення права вимоги; Договір поставки; податкова накладна №22; рахунок на оплату; специфікація; пояснення; протокол загальних зборів; довіреність. За результатом розгляду наданих платником документів Комісією ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення від 27.02.2023 року №8337257/43445183 про відмову у реєстрації ПН №22 від 08.12.2022 року оскільки платником податків не надано копій документів: по ланцюгу постачання не прослідковується відповідні обсяги придбання. Не надано акти взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями.

Крім того, звернув увагу суду щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №22 від 08.12.2022 року в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. Позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, слід розцінювати саме як вимогу про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Позовні вимоги про зобов`язання вчинити конкретні дії (зареєструвати податкову накладну в ЄРПН), хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання усіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення. В даному випадку, зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної ПН №22 від 08.12.2022 року. Також посилався на судову практику Верховного суду викладену у постановах160/ 7565/20, №160/17629/20, №160/131/95/20, №160/17570/20, №160/17/501/20.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач Державна податкова служба України проти задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що за результатом розгляду наданих платником документів Комісією ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення від 27.02.2023 року №8337257/43445183 про відмову у реєстрації ПН №22 від 08.12.2022 року оскільки платником податків не надано копій документів: по ланцюгу постачання не прослідковується відповідні обсяги придбання. Не надано акти взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України № 27812/43445183/2 від 20.03.2023 року відповідачем зазначено те, що зазначене рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні скарги на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних саме по собі не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача. Також посилався на судову практику Верховного суду викладену у постановах160/ 7565/20, №160/17629/20, №160/131/95/20, №160/17570/20, №160/17/501/20.

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року позов прийнятий до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, якими вони обґрунтовується, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 № 341 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.11.2022 року № 2738-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року на 90 діб.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 року Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство с обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» () є юридичною особою, дата державної реєстрації: 11.01.2020 року, номер запису: 0002448.

22 листопада 2022 року між ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ», як постачальником, та Приватним акціонерним товариством «КОВЕЛЬСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВНЕ УПРАВЛІННЯ №63», як покупцем, укладено Договір поставки № 32/22Т.

Відповідно до п.1.1. Договору поставки №32/22Т від 22.11.2022 року постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупцеві суміш соляно-мінеральну, з якісними показниками відповідно до ТУ У 23.9-1:2022 «Суміш соляно-мінеральна», надалі іменована товар, а покупець зобов`язується відповідно цього Договору оплатити та прийняти цей товар.

Згідно з п.1.2. Договору поставки №32/22Т від 22.11.2022 року найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за даним Договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначається в Специфікаціях, які оформлені у вигляді Додатків до цього Договору та є його невід`ємними частинами. Специфікаціями можуть бути змінені конкретні дані та базові умови поставки (кількість, ціна, умови поставки та оплати товару). У таких випадках умови поставки та/або оплати, вказані у Специфікації, мають пріоритет над умовами, вказаними у тексті Договору.

Судом встановлено, що у Специфікації №1 від 22.11.2022, який є Додатком №1 до Договору поставки №32/22Т від 22.11.2022 року, визначено, що постачальник зобов`язується за Договором поставки поставити покупцю, а покупець зобов`язаний прийняти наступний обсяг товару: суміш соляно-мінеральну, з якісними показниками відповідно до ТУ У 23.9-1:2022 «Суміш соляно-мінеральна» у кількості 300 т. ціною за одиницю виміру без ПДВ 3 750,00 грн., а всього з ПДВ 1 350 000,00грн. Поставка товару здійснюється на умовах вивозу його покупцем з місця його розміщення, окремими партіями, транспортом та за рахунок покупця ЕХW відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010, включаючи всі витрати, пов`язані з завантаженням товару на транспортний засіб, транспортуванням товару, а також будь-які інші витрати, пов`язані з виконанням покупцем своїх зобов`язань за Договором поставки, з урахуванням особливостей, передбачених умовами Договору поставки.

У п.2.1., п.2.2., п.2.3., п.2.4 Специфікації №1 від 22.11.2022 року вказано, що місце (адреса) поставки товару за даною Специфікацією: Львівська обл., м. Стебник, вул. Дрогобицька, буд. 127. Строк поставки за даною Специфікацією: протягом 30 (тридцяти) робочих днів, з дати зарахування на поточний рахунок постачальника попередньої оплати від покупця, відповідно до п.3 цієї Специфікації. Упаковка щодо пакування: товар поставляється насипом, без пакування. Загальний стан та якість товару, що постачається за даним Додатком, має відповідати ТУ У 23.9-1:2022 «Суміш соляно-мінеральна».

Згідно із Специфікацією №1 від 22.11.2022 оплата за товар здійснюється на умовах 100% (сто відсоткової) передоплати партії товару, визначеної цією Специфікацією, на підставі наданого постачальником рахунку, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

На виконання умов Договору поставки №32/22Т від 22.11.2022 ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» виставлено рахунок №978 від 08.12.2022 року на суму 540 000,00 грн. із ПДВ.

25.11.2022 ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» отримало від Приватного акціонерного товариства «КОВЕЛЬСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВНЕ УПРАВЛІННЯ №63» кошти у сумі 540 000,00 грн. із призначенням платежу: оплата за суміш соляно-мінеральну згідно з Договором №32/22Т від 22.11.2022, в т.ч., ПДВ 20% 90 000,00 грн., згідно з платіжним дорученням №892 від 08.12.2022 року.

ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» було складено податкову накладну №22 від 08.12.2022 року та направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних.

28.12.2022 позивачеві надіслано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №22 від 08.12.2022 року відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України з тих причин, що коди УКТЗЕД/ДКПП товар/послуг 6815 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товар/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник «D»=.1995%, «Р»=91155.4.

22.02.2023 року позивачем були надані пояснення та первинні документи, що підтверджують інформацію зазначену в ПН №22. Також, на підтвердження операції позивачем було надано рахунки, докази отримання коштів за товар, видаткові накладні, які відповідно до умов договору є доказом відвантаження товару, договір, специфікації, ТТН, бухгалтерські регістри по рахункам 361, 631, 643, 644, 281. Також було надано повний опис підприємства, наявність працівників, орендних приміщень, наявність договору на придбання товару «соляно-мінеральної суміші» код УКТЗЕД 6815 у ТОВ «АГРО-НВ».

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення № 8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.12.2022 року № 22. В якості підстави прийняття такого рішення ГУ ДПС зазначено про ненадання платником копій документів: первинних, щодо постачання/придбання товару, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, складських документів (інвентарної описи) у тому числі рахунків-фактур, інвойсів, актів приймання-передачі товару (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особового рахунку».

13.03.2023 року позивачем подано скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2023 року № 8337257/43445183.

20.03.2023 року ДПС України було прийнято рішення №27812/43445183/2, яким позивачу у задоволенні скарги відмовлено з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентарних описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

До матеріалів судової справи ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» надано копії документів, які досліджені судом під час вирішення цього судового спору.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 ПК України податкова податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У відповідності з п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс). (абзац, перший пункту201.7 статті 201 ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є така відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Критерії ризиковості здійснення операцій є додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

Реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена з посиланням на п. 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, згідно з яким таким критерієм є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до п. 5 Порядку перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 02.12.2022 року.

Податковим органом зупинено реєстрацію зазначеної податкової накладної та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наявної в матеріалах справи квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №22 від 08.12.2022 року судом встановлено, що така містить вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органа ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 12.04.2023 року (справа № 500/1836/22), від 27.01.2022 року (справа № 380/2365/21), від 18.06.2019 року (справа № 0740/804/18), від 23.10.2018 року (справа № 822/1817/1).

Судом встановлено, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено які саме документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.

Судом досліджено пояснення ТОВ УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ до ПН №22 від 08.12.2022 року, а також документи, надані до позову.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено обставину виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення ТОВ УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ господарської операції, що виключає ризик порушення позивачем норм податкового законодавства.

Рішення Комісії ГУ ДПС у Вінницькій області №8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації ПН №22 від 08.12.2022 року не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальне посилання на те, що причиною його прийняття є надання платником податку копій первинних документів, складених із порушенням законодавства. У графі додаткова інформація (зазначити конкретні документи) зазначено, що по ланцюгу постачання не прослідковуються відповідні обсяги придбання.

Зазначення у рішенні про те, що по ланцюгу постачання не прослідковуються відповідні обсяги придбання є протиправні, оскільки подібні факти можна встановити лише під час проведення документальної перевірки платника податку.

За таких обставин вбачається, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття такого рішення, не зазначив конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття, не вказав які саме документи, складені позивачем з порушенням законодавства та не конкретизовано якого саме законодавства.

Водночас, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Враховуючи те, що спірне рішення від №8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року є правовим актом індивідуальної дії, суд доходить висновку про його невідповідність вимогам чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначні трактування, які, у свою чергу, перешкоджають платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних.

Крім того, слід зазначити, що при вирішенні питання про правомірність відмови в реєстрації податкової накладної, адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Оцінка документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій можлива лише за результатами проведеної документальної перевірки платника податків податковим органом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що досліджені судом документи, які були надані позивачем, складені з дотриманням вимог законодавства і є достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, у контролюючого органу відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №22 від 08.12.2022 року.

Таким чином, суд приходить висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної, як передумови прийняття оскаржуваних рішень, оскільки у квитанції контролюючим органом не вказано конкретного переліку документів, яких позивач повинен був надати, а тому суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено, що існують підстави для зупинення реєстрації податкової накладної позивача №22 від 08.12.2022 року у зв`язку із встановленням саме п. 1 критеріїв ризиковості здійснення операцій, як і не доведено дотримання вимог Порядку №1165 та процедури зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, встановленої зазначеним Порядком.

Згідно з положеннями частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 08.12.2022 року є похідною від позовних вимог про оскарження рішення про відмову в її реєстрації.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Вказане спростовує доводи відповідача, що в межах даних правовідносин повноваження ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідного органу, тому посилання на постанову Верховного суду у справі № 805/696/18а від 06.04.2021 року є необґрунтованим.

Оскільки рішення Комісії ГУ ДПС у Вінницькій області №8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року протиправним та підлягає скасуванню з мотивів, наведених судом вище, то, враховуючи норми Порядку №1246, підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов`язання відповідача, а саме ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 08.12.2022 року складену ТОВ УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ датою її подання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Вінницькій області №8337257/43445183 від 27.02.2023 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 08.12.2022 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 р. в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява № 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні розрахунки коригування до податкових накладних ТОВ «Агрофірма імені Чкалова» є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Також, суд зазначає, що Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (абзаци другий, третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Порядок та особливості оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлені в пункті 56.23 цієї статті.

Так, відповідно до положень підпунктів 56.23.1 та 56.23.2 пункту 56.23 скарга на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Згідно з пунктом 13 цього Порядку за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

Суд зазначає, що скасувати рішення Комісії ДПС України прийняте за результатами розгляду скарги на рішення Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення Комісії ДПС України прийняте за результатами розгляду скарги на рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18.

З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної податкової служби України № 27812/43445183/2 від 20.03.2023 року за результатами розгляду скарги до рішення про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/17565/20 то у цій справі постанова Верховним судом не приймалась.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/17629/20 то зазначена справа у провадженні Верховного суду за даними Єдиного реєстру судових рішень не перебувала.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/131/95/20 у провадженні Верховного суду не перебувала, а як варіант 160/13195/20, то у цій справі постанова Верховним судом не приймалась.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/17570/20 то зазначена справа у провадженні Верховного суду за даними Єдиного реєстру судових рішень не перебувала.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/17/501/20 то зазначена справа у провадженні Верховного суду за даними Єдиного реєстру судових рішень не перебувала.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 814/609/18 то у цій справі постанова Верховним судом не приймалась.

Щодо посилання відповідачів на судову практику у справі 160/17565/20 то у цій справі постанова Верховним судом не приймалась.

Щодо посилання відповідача ДПС України на постанову Верховного суду у 640/15297/19 від 13.05.2021 року до уваги судом не примається оскільки стосується аналізу господарської діяльності і її результатів, що надійшли відображення у податковій звітності і як слід проведення податкової перевірки і оскарження її результатів, в тому числі при втраті документів, що жодним чином не має відношення до реєстрації податкових накладних.

Щодо посилання відповідачів на постанови Верховного суду від 06.03.2018 року у справі № 804/5444/16 та від 21.09.2019 року у справі № 640/4480/19, від 14.05.2019 року у справі № 825/3390/14 щодо формування податкового кредиту за наслідками реальних господарських операцій, то як зазначав суд у цьому рішенні первинні документи та господарські операції повинні досліджуватись під час проведення документальних перевірок та надання аналізу первинних документів, що покладені в основу бухгалтерського та податкового обліку, результати яких відображені у податковій звітності.

Суд не приймає до уваги посилання на практику судів апеляційної та першої інстранції з огляду на те, що висновки викладені у цих судових рішеннях не мають обов`язкового застосування на відміну від висновків викладених у постановах Верховного суду.

Предметом цього спору є відмова у реєстрації податкової накладної та зобов`язання її зареєструвати.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття порушене право, за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; е) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн.

Оскільки позов судом задоволено, стягненню на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2684 грн, який розподіляється судом пропорційно між Головним управлінням Державної податкової служби у Вінницькій області та ДПС України у розмірі 1342 грн з кожного.

Суд зазначає, що оскільки Головним управлінням Державної податкової служби в Донецькій області права позивача не були порушені, у суду відсутні підстави щодо стягнення з нього на користь позивача судового збору.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 16, 19, 22, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» (місцезнаходження: 85306, Донецька область , м. Покровськ , вул. Шмідта, буд. 161А, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, Львівська площа, 8, ), Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ), Головного управління Державної податкової служби у Винницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Винниця, шосе Хмельницького, буд.7, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 року за № 8337257/43445183 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №22 від 08.12.2022 року складеної ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» .

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 08.12.2022 року складеної ТОВ «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» .

Врешті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» (місцезнаходження: 85306, Донецька область , м. Покровськ , вул. Шмідта, буд. 161А, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Винницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Винниця, шосе Хмельницького, буд.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУДІНВЕСТ-ТОРГ» (місцезнаходження: 85306, Донецька область , м. Покровськ , вул. Шмідта, буд. 161А, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11 серпня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров