Справа № 460/216/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/216/22 пров. № А/857/9600/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року (головуючий суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 250326,45 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 до відповідного бюджету податковий борг в загальній сумі 250326,45 грн. (двісті п`ятдесят тисяч триста двадцять шість гривень 45 копійок).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги порушення позивачем ч. 2 ст. 161 КАС України, яка виказує на те, що - суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Натомість, як вбачається з матеріалів справи позивач надіслав позов на не існуючу адресу в м. Дубно так як вулиці «Успенської» в місті не існує, що підтверджується довідкою Дубенської міської ради № 1/108-46 від 17.05.2023, при цьому ОСОБА_2 з 13.03.2015 року зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення поштового відправлення з відміткою; «вручено особисто» та підпис що стоїть на повідомлені не належить ОСОБА_2 при цьому зазначає, що на дату повідомлення ОСОБА_2 тимчасово проживала в будинку одна з малолітньою дитиною - порівнюючи підпис на повідомлені та зразок підпису ОСОБА_2 в паспорті очевидним є те що Апелянт повідомлення не підписувала, так само вона підтверджує той факт, що жодних документів по цій справі вона не отримувала і її не було освідомлено про розгляд справи, що призвело до порушення її прав передбачених ст. 9 КАС України.

В оспорюваному ршенні суд зазначив, що станом на час подання позову до суду за ОСОБА_2 обліковується податковий борг в сумі 250 326,45 грн. в тому числі: в сумі 3612,27 грн. із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.06.2021 р. № 0-1717, 0428023/19-2407- 1717; в сумі 196 364.64 грн із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.06.2021 №0-1717, № 0-1717, № 0428022/18-2407-1717, № 0428024/18-2407-1717, № 0428024/19-2407- 1717, № 0428022/19-2407-1717; в сумі 50 349.54 грн із земельного податку з фізичних осіб, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 02.08.2021 року № 428027/19-2407-1717, від 08.06.2021 року № 428025/19-2407-1717, № 428026/20-2407-1717, № 428027/20-2407-1717, № 428025/20-2407-1717.

Та самі податкові повідомлення-рішення, мова йде про податкові повідомлення- рішення стосовно земельного податку, брати за основу як доказ підтвердження заборгованості є не законно з наступних підстав;

Відповідно до п. 54. 3.3. ст. 54 ПК України - згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 286.5. ст. 286 ПК України - нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ПК України - 42.2. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У матеріалах справи є податкові повідомлення-рішення про сплату земельного податку які не відповідають жодним законним вимогам у повідомленнях відсутні кадастрові номери земельних ділянок, як передбачено законом, що позбавляє можливості їх ідентифікації та перевірити правильність нарахування суми податку. Також ці повідомлення були надіслані на не існуючу адресу в м. Дубно так як вулиці «Успенської» в місті не існує, а ОСОБА_2 з 2015 року проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Стосовно податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки то апелянт вважає, що наявні такі ж грубі порушення чинного законодавства.

Відповідно до п. 266.7.1. ст.266 ПК України - обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до п. 266.7.2., тієї ж статті ПК України - податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Податкові повідомлення-рішення про сплату податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є без будь яких розрахунків та без адреси їх місця знаходження, Також ці повідомлення були надіслані на не існуючу адресу в м. Дубно, так як вулиці «Успенської» в місті не існує.

Стосовна податкової вимоги форми «Ф» то апелянт зазначає, що вона також викликає сумніви стосовно своєї достовірності та законності так як розрахунок доданий до неї не містить жодних посилань на саму податкову вимогу не вказано жодних ідентифікуючих даних, ні дати, ні реєстраційного номеру, що порушує вимоги до оформлення податкових вимог передбачені п. 1 ч. 3 Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610 згідно якого податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу. Згідно п. 3. Цього ж Порядку податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна.

До податкової вимоги додається детальний розрахунок суми податкового боргу.

Крім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи містяться довідки Укрпошти до всіх повідомлень-рішень і до податкової вимоги про повернення відправлення адресату на підставі не правильного зазначення адреси, відсутністю адресата за вказаною адресою або закінчення терміну зберігання, тобто апелянт не отримала жодного документу.

Враховуючи викладені обставини, та грубі порушення позивачем чинного законодавства при виконанні своїх обов`язків та оформлені доказів, на підставі яких було винесене оспорюване рішення ці докази є недопустимими та неналежними. Їх зміст не дає можливості дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, що призвело до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, і відповідно порушенням норм процесуального права, через взяття до уваги не допустимих та неналежних доказів.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно матеріалів справи станом на час подання позову до суду, за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 250326,45 грн. в тому числі: в сумі 3612,27 грн. із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (18010200), що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.06.2021 року № 0-1717, № 0428023/19-2407-1717; в сумі 196364,64 грн. із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.06.2021 року № 0-1717, № 0-1717, № 0428022/18-2407-1717, № 0428024/18-2407-1717, № 0428024/19-2407-1717, № 0428022/19-2407-1717; в сумі 50349,54 грн. із земельного податку з фізичних осіб, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 02.08.2021 року № 428027/19-2407-1717, від 08.06.2021 № 428025/19-2407-1717, № 428026/20-2407-1717, № 428027/20-2407-1717, № 428025/20-2407-1717.

06.10.2021 позивачем винесено податкову вимогу форми «Ф» про сплату боргу № 0-1717 на суму 71711,67 грн., яка надсилалась відповідачу на його податкову адресу рекомендованим поштовим відправленням.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу відповідача станом на час розгляду справи складає 250326,45 грн. та підтверджується наявними у справі доказами.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 цієї статті ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 54. 3.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 286.5. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є: нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до п. 266.7.1. ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до п. 266.7.2., тієї ж статті ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Колегія судів вважає за необхідне вказати, що згадані вище податкові повідомлення-рішення не відповідають вказаним вимогам ПК України.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно п. 42.2 цієї ж статті документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно матеріалів справи податкові повідомлення-рішення та податкова вимога форми «Ф» від 06.10.2021 № 0-1717 направлялись відповідачці рекомендованим відправленням за адресою АДРЕСА_2 , при цьому жодного разу не були вручені адресату (неправильно зазначена адреса, відсутністю адресата за вказаною адресою або закінчення терміну зберігання).

Апелянтом додано до апеляційної скарги довідку Дубенськох міської ради №1/108-46 від 17.05.2023 згідно якої вулиця Успенська в м. Дубно відсутня взагалі.

Крім того, на запит суду першої інстанції отримано інформацію, що відповідачка зареєстрована проживаючою в АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відтак, колегія судів вважає, що податковий орган не виконав покладених на нього ПК України обов`язків, а суд першої дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржене рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року по справі № 460/216/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін