Справа № 990/23/22
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 серпня 2023 року

м. Київ

справа №990/23/22

адміністративне провадження №П/990/23/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Дашутіна І.В., Пасічник С.С., Шишова О.О., Яковенка М.М.,

перевіривши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Верховного Суду від 15 листопада 2022 року у справі № 990/23/22 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним і нечинним нормативно-правового акта в частині,

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд рішенням від 15 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Президента України про визнання протиправним і нечинним нормативно-правового акта в частині задовольнив частково. Визнав протиправним і нечинним підпункт 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 у редакції підпункту 30 пункту 1 Указу Президента України від 14 листопада 2016 року №503/2016 щодо зарахування військовослужбовця у розпорядження відповідного командира у разі перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовив.

Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ухвалила постанову від 16 лютого 2023 року, якою скаргу залишила без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 листопада 2022 року - без змін.

10 серпня 2023 року до Касаційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка полягає у невиконанні вимог частини першої статті 265 КАС України щодо публікації у виданні, в якому було офіційно оприлюднено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, резолютивної частини рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 990/23/22 про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в частині.

Також позивач просить поновити їй пропущений з поважних причин строк звернення до суду.

Перевіряючи подану заяву на відповідність вимогам КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 КАС України встановлено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з частиною третьою статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Частиною четвертою статті 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з частинами п`ятою-шостою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У постанові від 10 липня 2023 року у справі №9901/988/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження. Тобто перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

У цій справі Верховний Суд ухвалив рішення 15 листопада 2022 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2023 року.

Згідно з частинами першою-другою статті 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У заяві позивач не зазначає обставин, визначених пунктами 6-8 частини другої статті 383 КАС України. Водночас доводить не виконання відповідачем обов`язку з публікації резолютивної частини судового рішення, що, однак, не може вважатися бездіяльністю відповідача при примусовому виконанні судового рішення. Рішення Верховного Суду від 15 листопада 2022 року в частині визнання нечинним пункту нормативно-правового акта не містить обов`язку, виконання якого забезпечується в примусовому порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». У цій частині судовим рішенням вирішено питання правового характеру, а обов`язок, про не виконання якого зазначає позивач, не випливає безпосередньо зі змісту резолютивної частини рішення Верховного Суду від 15 листопада 2022 року, а встановлений вимогами частини першої статті 265 КАС України.

Більш того, заява в порядку статті 383 КАС України позивачем направлена до суду поштою 09 серпня 2023 року і на обґрунтування вимог заявленого клопотання про поновлення строку жодних причин його пропуску не містить. Позивач лише зазначає обставини звернення до Міністерства юстиції України і Офісу Президента України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 травня 2021 року у справі №9901/598/19 зазначала, що зі змісту частин першої та четвертої статті 383 КАС України вбачається, що строк для подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку цієї статті починає свій перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві, або ж - про порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб.

На переконання колегії суддів, про не виконання відповідачем обов`язку, про який зазначає позивач, останній міг і повинен був дізнатися після набрання судовим рішенням законної сили, оскільки інформація про публікацію є загальнодоступною. Більш того, про зазначені у заяві обставини позивач також дізнався з відповіді Міністерства юстиції України від 27 червня 2023 року, однак, своєчасно не звернувся до суду з відповідною заявою. Не містить заява і обґрунтування, яким чином не виконання відповідачем обов`язку, встановленого частиною першою статті 265 КАС України, порушило суб`єктивні права позивача.

Колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 383 КАС України до заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви. Однак, за висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 2а/0470/2563/12, від 11 серпня 2021 року у справі № 560/4364/19, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою.

Вирішуючи питання обрання процесуального наслідку виявлених судом вищенаведених недоліків заяви позивача, колегія суддів враховує, що у постанові від 14 липня 2022 року у справі №295/9823/21 Верховний Суд виснував, що правила статей 122, 123 КАС України щодо строків звернення до адміністративного суду та наслідків їх пропущення є загальними, підлягають застосуванню у випадку звернення до суду із адміністративним позовом, а не з заявою в порядку статті 383 КАС України.

Отже, виявлені судом недоліки поданої позивачем заяви свідчать про її невідповідність вимогам частин другої-четвертої статті 383 КАС України і тягнуть за собою наслідок, визначений абзацом другим частини п`ятої статті 383 КАС України, у вигляді повернення заяви, що також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10 липня 2023 року у справі №9901/988/18, від 20 травня 2021 року у справі №9901/598/19, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 14 липня 2022 року у справі №295/9823/21.

Керуючись статтями 248, 256, 266, 294-295, 383 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Верховного Суду від 15 листопада 2022 року у справі № 990/23/22 - повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, але може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддіМ.М. Гімон І.В. Дашутін С.С. Пасічник О.О. Шишов М.М. Яковенко