Справа № 440/5722/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2023 р.Справа № 440/5722/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 від 21.07.2023 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Любчич Л.В., членів колегії: судді Спаскіна О.А., судді Присяжнюк О.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 р. по справі № 440/5722/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати інформацію,

ВСТАНОВИВ:

До Другого апеляційного адміністративного суду 18.07.2023 р. надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 р. по справі № 440/5722/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати інформацію.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 р. справу № 440/5722/23 витребувано з Полтавського окружного адміністративного суду.

21.07.2023 р. ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді Спаскін О.А., Любчич Л.В.

В обґрунтування заяви апелянтка зазначила, що судді Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Спаскін О.А., Любчич Л.В. не можуть брати участь у розгляді справи, у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду адміністративної справи № 440/5722/23, оскільки листом Другого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023 р. вих. № 0-182/2.6-11/31219/23 апелянтку повідомлено, що суддя-доповідач Любчич Л.В. перебуває у щорічній відпустці з 03.07.2023 р. по 28.07.2023 р. та на її телефонний дзвінок 18.07.2023 р. працівник суду повідомив її про те, що судді Присяжнюк О.В. та Спаскін О.А. перебувають у відпустці до кінця липня 2023 року, а 20.07.2023 р. позивачка дізналася, що автоматизовані розподіли судової справи між суддями від 18.07.2023 р., які містяться у її Електронному кабінеті у системі «Електронний суд» та на порталі «Судова влада України» відрізняються, так як в першому зазначено, що Любчич Л.В. виключений за Табелем, а в другому зазначено, що виключено Любчич Л.В., Табель: відпустка менше 14 днів, тоді як на підставі листа Другого апеляційного адміністративного суду відпустка більше 14 днів.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши вказану заяву вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіна О.А. обставини не можуть слугувати підставами для відводу суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь суддів у розгляді цієї справи, відповідно до ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, так як вона вмотивована виключно припущеннями про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

18.07.2023 р. через систему "Електронний суд" до Другого адпеляційного адміністративного суду позивачкою подано апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 р. по справі № 440/5722/23.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 440/5722/23 між суддями від 18.07.2023 р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді Любчич Л.В., Спаскін О.А.

Наказом № 2.2-06-137 від 05.06.2023 р. «Про надання відпустки» Любчич Л.В. надано частину щорічної основної відпустки тривалістю одинадцять робочих (15 календарних) днів з 03 до 17 липня 2023 року.

Наказом № 2.2-06-133 від 05.06.2023 р. «Про надання відпустки» Присяжнюк О.В. надано частину щорічної основної відпустки тривалістю одинадцять робочих (15 календарних) днів з 03 до 17 липня 2023 року.

Наказом № 2.2-06-132 від 05.06.2023 р. «Про надання відпустки» Спаскіну О.А. надано частину щорічної основної відпустки тривалістю одинадцять робочих (15 календарних) днів з 03 до 17 липня 2023 року.

Наказом № 2.2-06/228 від 17.07.2023 р. «Про надання відпустки» Любчич Л.В. надано частину щорічної додаткової відпустки тривалістю два календарних дні з 18 до 19 липня 2023 року.

Тобто, 20.07.2023 р. судді Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскін О.А. виконували процесуальну діяльність, відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскін О.А. підстави не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію позивача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

Стверджувальні судження апелянтки є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований».

Тобто, обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Із врахуванням вищевикладеного, оскільки підстави для відводу суддів заявницею не обґрунтовані, то заява про відвід суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіна О.А. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 21.07.2023 р. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В. у справі № 440/5722/23 вважати необґрунтованою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.