Справа № 120/5837/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

14 серпня 2023 р. Справа № 120/5837/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали справи за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічна інспекція у Вінницькій області до Тиврівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічна інспекція у Вінницькій області до Тиврівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо незабезпечення встановлення меж регіонального ландшафтного парку "Середнє Побужжя" в межах території Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в натурі.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому акцентував увагу на тому, що законодавством не визначено граничних строків або термінів встановлення меж об`єктів природно-заповідного фонду. Відтак, зазначає, що державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області лише 16.11.2021 року передано під охорону та дотримання встановленого режиму Тиврівській селищній раді територію регіонального ландшафтного парку "Середнє Побужжя" з метою збереження цінних природних комплексів долини річки Південний Буг та його притоки, які є важливими елементами регіональної екологічної мережі.

До суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач акцентує увагу на необхідності встановлення меж території природно заповідного фонду у межах своєчасного та розумного строку.

Окрім того, до суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи. До матеріалів цього клопотання долучено рішення № 3017 від 02.06.2023 року Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів - регіонального ландшафтного парку "Середнє Побужжя".

Дослідивши вказане клопотання, суд зазначає, що Тиврівська селищна рада Вінницького району Вінницької області надала дозвіл на розробку проекту землеустрою регіонального ландшафтного парку "Середнє Побужжя" орієнтовною площею 1470 га .

Відповідно до ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" (далі - Закон № 2456-XII) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду (ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").

Згідно зі ст. 8 Закону № 2456-XII збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування.

Згідно статті 12 Закону №2456-ХII управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями.

Управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Статтею 28 Закону №2456-ХII передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань (ч. 3 ст. 60 Закону № 2456-XII).

За змістом вказаних приписів у разі створення державної пам`ятки природи без вилучення земельної ділянки охорона її території покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вона перебуває відповідно до охоронного свідоцтва. Власники або користувачі земельних ділянок, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. В свою чергу забезпечення режиму охорони та збереження державної пам`ятки природи здійснюється, зокрема, шляхом встановлення меж території державної пам`ятки природи в натурі відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України від 22.05.2003 року № 858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон № 858-IV) .

Відповідно до ст. 1 Закону № 858-IV проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Статтею 22 Закону № 858-IV, зокрема регламентовано, що підставою для проведення землеустрою є рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Згідно з ст. 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Відповідно до ст. 47 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема, визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Зі змісту вказаних приписів слідує, що заходами встановлення меж регіонального ландшафтного парку є саме вчинення дій щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та, відповідно, замовлення проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж території об`єкта природно-заповідного фонду із подальшим його затвердженням.

Так, суд зазначає, що рішенням Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 3071 від 02.06.2023 надано дозвіл на розробку відповідного проекту землеустрою та встановлено, що виготовлений та погоджений проект землеустрою необхідно подати до Тиврівської селищної ради для його розгляду та затвердження.

Таким чином, у контексті обраного позивачем способу захисту, відповідачем добровільно виконано позовні вимоги, а саме забезпечено встановлення меж регіонального ландшафтного парку "Середнє Побужжя".

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем позовних вимог заступника керівника Вінницької окружної прокуратури та про відсутність спору між сторонами.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн, що, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", підлягає поверненню у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 120/5837/23 за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Тиврівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Повернути з Державного бюджету України на користь Вінницької окружної прокуратури (провул. Цегельний, 8, м. Вінниця, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович