Справа № 520/4721/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

14 серпня 2023 року № 520/4721/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді - Білової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРОПОУ НОМЕР_1 ) до Сахновщинської селищної ради (вул. Поштова, 3, смт Сахновщина, Сахновщинський район, Харківська область, 64501, код ЄДРОПОУ 04398301) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРОПОУ НОМЕР_1 ) до Сахновщинської селищної ради (вул. Поштова, 3, смт Сахновщина, Сахновщинський район, Харківська область, 64501, код ЄДРОПОУ 04398301) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні ді - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сахновщинської селищної ради від 28.01.2022 за №1946-VIII.

Зобов`язано Сахновщинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.08.2021 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Тавежнянського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, площею 2.0000 га, кадастровий номер :02:000:0393 та передачу вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , після завершення дії воєнного стану в Україні або в місцевості, до якої належить Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Додатковою ухвалою від 26.08.2022 заяву представника позивача про розподіл судових витрат від 16.08.2022 - залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 по справі № 520/4721/22 - скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа надійшла до суду та передана судді Біловій РО.В. для продовження розгляду 21.07.2023.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд робить висновок, що подана представником позивача заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу: додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до абз. 1, 2 ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з абз. 3 ч.7 ст. 139 КАС України за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача в прохальній частині позову зазначено клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому матеріали справи станом на дату винесення рішення не містили жодних доказів на підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Жодних заяв щодо подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в порядку абз. 1,2 ч. 7 ст. 139 КАС України представником позивача ані в позові, ані в окремій заяві не викладено.

З вказаного приводу Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в Ухвалі від 07.07.2023 зазначено, що "Для цілей розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина третя статті 132 КАС України), суд має встановити їх розмір на підставі поданих доказів і з уваги на приписи статті 134 КАС України визначити ту співмірну суму витрат, яка підлягатиме розподілу між сторонами.

Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останні етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи...

Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України...

... об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зараз не заперечує того, що позивач, звернувшись із касаційною скаргою в цій справі, отримав правничу допомогу адвоката, як і того, що витрати, які він у зв`язку з цим фактично поніс чи міг (або ще має) понести, охоплюються поняттям судових витрат у значенні статті 134 КАС України. Але про ці обставини касатор не повідомив суду касаційної інстанції до ухвалення постанови від 3 лютого 2023 року у справі № 340/2823/21.

Позаяк касатор про них своєчасно не заявив, тобто не дотримався процесуальних норм закону, то після того, як за касаційною скаргою ухвалена постанова, суд касаційної інстанції не має підстав для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу на основі пред`явлених документів відповідно до статті 252 КАС України. Інакший підхід до вирішення зазначеного питання може розцінюватися як прояв необ`єктивного підходу суду до розгляду справи, чого допускати не можна".

За результатом розгляду питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу Верховним Судом у складі об`єднаної палати КАС ВС в ухвалі від 07.07.2023 залишено без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення з питань розподілу витрат на правничу допомогу без розгляду на підставі недотримання вимог ч. 7 ст. 139 КАС України.

Крім того, Верховним Судом в Постанові від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20 було також зазначено із посиланням на вказану вище ухвалу:

"За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення."

Вказана позиція є більш пізньою позицію Верховного Суду з вказаного питання порівняно з позиціями ВС, викладеними у постановах від 10.09.2019 у справі № 850/1/18 та від 19.01.2022 у справі № 600/785/21-а, а відтак підлягає застосуванню судом до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що представником позивача надано заяву щодо розподілу судових витрат з порушенням правил, встановлених ч.7 ст. 139 КАС України.

Суд зазначає, що чинне законодавство визначає можливість подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, встановлюючи умову щодо обов`язкового звернення про це із відповідною заявою до закінчення судових дебатів.

Оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, відповідну заяву з доказами понесення витрат представником позивача мало бути подано до винесення рішення у справі, в той же час, у разі неможливості подати такі докази представник позивача мав зазначити про таку неможливість та причини неможливості у відповідній заяві, яку мав подати до винесення рішення у справі.

Викладене в позовній заяві загальне формулювання про розподіл судових витрат не може вважатися судом обґрунтованим повідомленням суду про неможливість подати докази понесених витрат до винесення рішення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування до заяви представника позивача наслідків, передбачених абз. 3 ч.7 ст. 139 КАС України - залишення заяви представника позивача без розгляду, які визнані належним процесуальним наслідком вирішення заяви про винесення додаткового рішення з питань розподілу витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ухвали Верховного Суду у складі обєднаної палати КАС ВС від 07.07.2023 у справі № №340/2823/21 та Постанови Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали, з урахуванням перебування судді у відпустці, складено 14.08.2023.

Суддя Білова О.В.