Справа № 120/5503/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5503/23

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

10 серпня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрцемент» (ТОВ «Укрцемент») звернулось в суд з позовом до Державної податкової служби України (ДПС України) Головного управління ДПС у Вінницькій області (ГУ ДПС у Вінницькій області) в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати рішення №7323662/43106201 від 12.09.2022 щодо відмови ТОВ "Укрцемент" у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 10 231 717,03 грн без ПДВ та 12 278 060, 44 грн з ПДВ;

- зобов`язати відповідача зареєструвати подану ТОВ "Укрцемент" податкову накладну № 7 від 01.08.2022 у день її подання.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю -доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Так, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк - 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; документ про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн та визначитись зі змістом позовних вимог до кожного з двох відповідачів або ж, за відсутності таких вимог, уточнити суб`єктивний склад відповідачів.

18.08.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву, документ про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн та заяву про поновлення процесуального строку.

Так, в уточненому адміністративному позові позивач визначив лише одного відповідача, а саме Державну податкову службу України, та заявив до цього відповідача наступні позовні вимоги:

-визнати протиправним та скасування рішення Комісії Державної податкової служби України № 7323662/43106201 від 12.09.2022 щодо відмови ТОВ "Укрцемент" у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 10 231 717,03 грн без ПДВ та 12 278 060, 44 грн з ПДВ;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану ТОВ "Укрцемент" податкову накладну № 7 від 01.08.2022 денм її подання.

Щодо пропущення строку звернення до суду, то представник позивача зазначив, що у зв`язку із збройною агресією РФ проти України змінились умови життєдіяльності, а саме починаючи з 11.10.2022 енергетична система України працювала в умовах надзвичайного стану та в умовах регулярних відключень. Зокрема у місті Вінниці з 25.10.2022 були встановлені графіки аварійних відключень світла, що призвело до того, що у ТОВ "Укрцемент" була відсутня можливість роботи з документами та комп`ютерною технікою. Крім того, через постійні повітряні тривоги була необхідність у перериванні роботи працівників.

За таких обставин, протягом 4 місяців звичайні умови життєдіяльності були скорочені на 2/3 загального часу. Відповідно, звичайні умови тривали 2,5 місяці, а тому у підприємства фактично були відсутні 1,5 місяця або 45 днів нормальної роботи. Відтак, на думку представника позивача, це свідчить про необхідність додати зазначений період до встановленого законом строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, представник зазначив про те, що директор та засновник ТОВ "Укрцемент" ОСОБА_1 займався перевезенням гуманітарних вантажів в Україну з інших держав, що підтверджується відповідними наказам. У свою чергу перебування директора за межами України ускладнило підготовку документів та своєчасне звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ч. 5 ст. 160 КАС України містить вимоги до позовної заяви, а стаття 161 передбачає документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Тобто, КАС України передбачено можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними ч. 4 ст. 122 КАС України.

Так, відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст. 56 ПК України із змісту якої встановлено, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно п.п. 56.2, 56.3, 56.17 ст. 56, п. 57.3 ст. 57 ПК України процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених п. 56.17 ст. 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Тобто, норма ст. 56.19 ПК України є спеціальною щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України та має перевагу у застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому прядку податкових повідомлень-рішень за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору. Дана норма визначає строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує рішення комісії ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної від 12.09.2022 за № 7323662/43106201 про відмову ТОВ "Укрцемент" у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 10 231 717,03 грн (без ПДВ). При цьому, процедура адміністративного оскарження вказаного рішення не застосовувалася.

Враховуючи, що ТОВ «Укрцемент» не здійснено досудове врегулювання спору, шляхом звернення до контролюючого органу центрального рівня з відповідною скаргою на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, строк звернення до суду згідно ч. 2 ст. 122 КАС України має складати шість місяців.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач оскаржує рішення від 12.09.2022 року, подавши до суду даний позов лише 01.05.2023 року, пропустивши шестимісячний строк.

При цьому, вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини його пропуску не є поважними та не підтвердженні відповідними доказами.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строки воєнного стану продовжувались Законами України на підставі відповідних Указів Президента України. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває.

Згідно ст. 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1, 4 ст. 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Тобто, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Так, ч. 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід враховувати, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до п. 38 постанови Верховного Суду від 23.02.2023 по справі № 640/7095/22 (адміністративне провадження № К/990/28046/22) при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували реальну відсутність можливості підготувати та подати позовну заяву в шестимісячний строк після отримання рішення.

Зокрема:

-оскаржуване рішення прийнято у вересні 2022, тобто до запровадження відключень електроенергії;

- позивачем не надано доказів, які б підтверджували протягом якого саме періоду з жовтня 2022 року до січня 2023 року, в які саме дні та години означених місяців на підприємстві чи в його офісних приміщеннях не було енергопостачання, що впливало на роботу підприємства загалом та можливість оформлення матеріалів позовної заяви зокрема;

- обставина відсутності директора та засновника ТОВ "Укрцемент" ОСОБА_2 деякий час в Україні (з 21.10.2022 до 31.10.2022 та з 02.01.2023 до 19.01.2023), не може визнаватися об`єктивною причиною неможливості своєчасного звернення до суду, оскільки, як видно з матеріалів позовоної заяви, від імені підприємства до суду звернувся адвокат Горобець Д.Г., який був уповноважений на представництво інтересів ТОВ "Укрцемент" ще 01.10.2022, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 01.11.2022 № б/н та ордером серії АВ № 1048763;

- у період з 22.10.2022 до 31.10.2022 та з 02.01.2023 до 19.01.2023 директор ТОВ «Укрцемент» здійснював перевезення вантажів гуманітарної допомоги автомобілями транспортними засобами через державний кордон України, однак вказані перевезення були нерегулярними, протягом нетривалого періоду в межах строку звернення до адміністративного суду, а тому, відповідно, міг виконувати свої функції як безпосередній представник товариства та подати позовну заяву або ж звернутись за допомогою до адвоката, що, власне, і було зроблено ще на початку листопада 2022 року.

За результатами розгляду заяви про поновлення строку суд першої інстанції дійшов висновку про те, що більшість цього періоду взагалі не існувало тих перешкод, на які посилається позивач як на причину пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до вирішення порушеного позивачем питання про поновлення строку звернення до суду.

Дослідження змісту клопотання про поновлення строку звернення до суду дає підстави для висновку, що позивач чітко та послідовно вказав обставини, які, за його позицією, унеможливили своєчасне звернення до суду.

Такими обставинами позивач зазначив: відсутність можливості роботи з документами, з комп`ютерною технікою (підготовка позовної заяви, сканування та копіювання значного обсягу документів 1800 сторінок ще й додатки до позовної заяви) через відсутність електроенергії, оскільки починаючи з 25.10.2022 у м. Вінниці були встановлені графіки увімкнення електропостачання протягом 2 годин та подальшої відсутності протягом 4 годин.

Також, директор та засновник ТОВ "Укрцемент" ОСОБА_1 займався перевезенням гуманітарних вантажів в Україну з інших держав у період з 22.10.2022 до 31.10.2022 та з 02.01.2023 до 19.01.2023, що підтверджується відповідними наказами Вінницької ОВА №2224 від 20.10.2022 та №3008 від 29.12.2022, що ускладнило своєчасне звернення до суду, підготовку документів, комунікацію з адвокатом та обміну відповідної інформації.

Позивач зазначає також про постійні повітряні тривоги у вказаний період, за наслідками яких з метою збереження життя і здоров`я необхідно було прямувати до бомбосховища.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказані обставини об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду у межах визначеного процесуального строку.

Крім того, колегія суддів зауважує, що пропущений процесуальний строк є не значним, і в умовах посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу, представником позивача за першої ж можливості було подано позовну заяву до суду. Тобто, позивач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на звернення до суду.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведене, на переконання судової колегії свідчить про обґрунтованість твердження апелянта про передчасність висновків суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі №620/397/23.

Також, слід зазначити, що при обмеженні, зокрема, права звернення до суду порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства свідчить, що постановлена передчасно оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.