Справа № 320/4551/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року м.Київ № 320/4551/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати повторно розглянути звернення щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням трудового стажу та розмірів заробітку у період з 01.11.1977 до 01.12.1982, період 60 місяців до 01.07.2000, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не завершив розрахунок його пенсії з урахуванням періоду його роботи з 01.11.1977 до 01.12.1982 (60 місяців) до 01.07.2000. Позивач вважає, що відповідач визначив коефіцієнти, однак розрахунок не провів. Позивач стверджує, що його пенсія має бути обрахована за формулою Зп=8447,36000 х 1,36549 = 11534,7856 грн. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , надіслав відзив на позовну заяву, у якій зазначив про те, що пенсію позивача було обчислено із заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.01.1979 по 31.12.1983 та з 01.03.2002 по 30.04.2003. Кількість місяців, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи після оптимізації складає 66. Сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць складає 81,38294. Індивідуальний коефіцієнт до проведення оптимізації для обчислення пенсії складає 1,23307 (81,38294:66). Період оптимізації заробітної плати при розрахунку розміру пенсії позивача, визначено відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058 та складає 6 місяців (в межах 10% від страхового стажу), а саме: з 01.09,1981 по 30.11.1981 таз 01.02.1982 по 30.04.1982. Після проведення оптимізації загальна кількість місяців заробітної плати становить 60 місяців, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,36549. Середньомісячна заробітна плата, яка врахована позивачу для призначення пенсії складає 8447,36 грн. (6186,32 грн. показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, збільшений на 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 х 1,36549 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії станом на 01.03.2023 становить 4792,60 грн: у тому числі - 3977,15 грн основний розмір пенсії за віком - 293,02 грн. - доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2 (за 14 років) - 66,43 грн. підвищення дітям війни - 456,00 грн. - компенсаційна виплата 75-ти річним. Пенсію обчислено з урахуванням стажу 39 років 4 місяці 19 днів та середньомісячної зарплати 10111,49 грн (індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати - 1,36549) із застосуванням періодів зарплати з 01.11.1977 по 30.04.2003 (період 60 місяців з 01.11.1977 по 31.12.1982 до 01.07.2000). Тому, відповідач вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними, Управління діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач, не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, подав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що відповідач розрахував розмір пенсії з порушенням норм законодавства, зокрема, ним не дотримано вірності розрахунку по формулі Зп= Зс х (Ск : К). Відповідач повідомляє, що основний розмір пенсії станом на 01.03.2023 становить 3977,15 грн, але реально перерахунок не здійснив. Згідно ст.40 Закону 1058 для розрахунку заробітної плати (дохід) застрахованої особи визначаються двома показниками: 1- середня заробітна плата в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, У відзиві відповідач відмічає, що цей показник становить Зс ~ 10111,49 грн, 2- індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати визначений відповідачем Кз = 1,36549. Кз = (Ск : К). Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати. К - кількість місяців, які враховано для визначення Кз. Отже: основний розмір пенсії Зп =Зс х Кз, Зп: = 10111,49 грн х 1,36549 - 13807,1385 грн. Відповідач не здійснив перерахунок пенсії з врахуванням розмірів мого заробітку у період 60 місяців до 01 липня 2000 року. Відповідач задекларував, що проведено автоматизований перерахунок пенсії з 01.03.2022 з використанням показників середньої заробітної плати в Україні 5426,60 грн, 6186,60 грн, 8447,36 грн, 10111,49 грн. Насправді, відбувалась доплата за понаднормовий стаж, підвищення дітям війни, компенсаційні виплати 75-ти річним і розмір пенсії позивача збільшувався, але не за використання показників середньої заробітної плати в Україні.

Також, позивач надав додаток до відповіді на відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що до 01 липня 2000 року трудовий стаж позивача складав повні 38 років. Для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше. Коефіцієнт, страхового стажу з`явився після 2000 року в Законі України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058). З довідок позивача про заробітну плату середня місячна заробітна плата складає 200 крб. Після 2000 року трудовий стаж позивача складає 9 місяців і 7 місяців безробіття після хвороби. За бажанням особи може бути виключено періоди понад 10% страхового стажу, однак проведення Пенсійним фондом оптимізації поза бажанням позивача не було необхідності.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з лютого 2004 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Страховий стаж позивача становить 39 років 4 місяці та 19 днів.

Згідно перерахунку пенсії від 07.11.2022 за пенсійною справою позивача вбачається, що коефіцієнт стажу позивача без урахування кратності становить 0,39333, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (472/100 х 12) х 1) - 0,39333, у період з 01.12.2022 до 26.07.2023: розмір пенсії за віком (ст. 27) (8447,36 х 0,39333) - 3322,60 грн, доплата за понаднормований стаж (ст.28 ч.1 пбз.2) (за 14 років) - 293,02, загальний розмір пенсії - 3615,62 грн, підвищення дітям війни - 66,43 грн, місяць підвищення розміру пенсії 01.12.2022, компенсаційна виплата 75-ти річним (400 х 1,14) - 456,00 грн, розмір пенсії з надбавками - 4138,05 грн.

Не погоджуючись з розрахунком пенсії, позивач у січні 2023 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду з 01.11.1977 до 01.12.1982 без перерв.

На звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду в м.Києві своїм листом від 13.02.2023 №4146-2988/І-02/8-2600/23 повідомило позивача про те, що пенсію було обчислено із заробітної плати визначеної за період роботи з 01.01.1979 по 31.12.1983 та з 01.03.2002 по 30.04.2003. Кількість місяців, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи після оптимізації складає 66. Сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць складає 81,38294. Індивідуальний коефіцієнт до проведення оптимізації для обчислення пенсії складає 1,23307 (81,38294 : 66). Період оптимізації заробітної плати при розрахунку розміру пенсії, визначено відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058 та складає 6 місяців (в межах 10% від страхового стажу), а саме: з 01.09.1981 по 30.11.1981 та з 01.02.1982 по 30.04.1982. Після проведення оптимізації загальна кількість місяців заробітної плати становить 60 місяців, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,36549. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 проведено автоматизований перерахунок пенсії з 01.03.2022 з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 6186,32 грн (5426,60 грн х 1,14). Середньомісячна заробітна плата, яка врахована для призначення пенсії складає 8447,36 грн (6186,32 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, збільшений на 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 х 1,36549 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Позивач, вважаючи протиправним застосування відповідачем оптимізації заробітної плати та не врахування заробітної плати без перерв за період з 1977 року до 1982 року, звернувся з цим позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» якого визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 1 статті 40 Закону № 1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України №1058 для того щоб розрахувати розмір пенсії за віком, коефіцієнт страхового стажу кожної конкретної особи множимо на її, визначений в установленому порядку, заробіток для обчислення пенсії.

Тобто розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп * Кс, де:

П- розмір пенсії (у гривнях);

Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 Закону, з якої обчислюється пенсія (у гривнях);

Кс- коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону.

Коефіцієнт страхового стажу розраховується за формулою:

Кс = (См * Рс) / (100% * 12), де:

Кс- коефіцієнт страхового стажу;

См- сума місяців страхового стажу;

Рс- розмір оцінки одного року страхового стажу за період участі в солідарній системі 1,35%.

Заробітна плата для обчислення пенсії враховується за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами може враховуватись і заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (незалежно від перерв).

Якщо ж страховий стаж особи після 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, крім заробітку за даними системи персоніфікованого обліку для обчислення пенсії обов`язково враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв на підставі довідки підприємства чи архівної установи.

У разі якщо страховий стаж особи становить менший період, ніж передбачено вище, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Зазвичай заробіток для обчислення пенсії визначають за досить великий трудовий період. Із нього Закон дозволяє виключити (за вибором пенсіонера) до 60 календарних місяців страхового стажу. Це може бути час отримання допомоги по безробіттю незалежно від перерв та будь-які періоди страхового стажу підряд за умови, що в сумі вони становитимуть не більше 10% від тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятоїстатті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати;

Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:

Зд=Д/Т * 100%, де:

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

З аналізу вищезазначених вимог встановлено, що коефіцієнт заробітної плати не конкретно визначеним показником, а розраховується з урахування суми заробітної плати яку отримував позивач та з урахуванням середньої заробітної плати по Україні.

Судом встановлено, що 27.01.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням розмірів заробітку у період з 01.11.1977 до 01.12.1982 - 60 місяців до 01.07.2000.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомило, що позивачеві призначена пенсія за віком, яка обраховувалася відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до 09.07.2003, та підстави для її перерахунку відсутні.

Як вбачається з розрахунку заробітної плати (довідки) від 27.01.2023 для обчислення пенсії були враховані показники заробітної плати (доходу) позивача за період з 01.11.1977 до 30.11.1977 (коефіцієнт - 1,27273); з 01.12.1977 до 31.12.1977 (коефіцієнт - 3,09790); з 01.01.1978 до 31.01.1978 (коефіцієнт - 2,14384); з 01.02.1978 до 28.02.1978 (коефіцієнт - 1,12329); з 01.03.1978 до 31.03.1978 (коефіцієнт - 1,56849); з 01.04.1978 до 30.04.1978 (коефіцієнт - 0,41096); з 01.05.1978 до 31.05.1978 (коефіцієнт - 3,58904); з 01.06.1978 до 30.06.1978 (коефіцієнт - 0,54795); з 01.07.1978 до 31.07.1978 (коефіцієнт - 0,82877); з 01.08.1978 до 31.08.1978 (коефіцієнт - 0,11644); з 01.09.1978 до 30.09.1978 (коефіцієнт - 5,20548); з 01.10.1978 до 31.10.1978 (коефіцієнт - 2,71233); з 01.11.1978 до 30.11.1978 (коефіцієнт - 0,85616); з 01.12.1978 до 31.12.1978 (коефіцієнт - 2,77397); з 01.01.1979 до 31.01.1979 (коефіцієнт - 1,67785); з 01.02.1979 до 28.02.1979 (коефіцієнт - 0,75168); з 01.03.1979 до 31.03.1979 (коефіцієнт - 0,85906); з 01.04.1979 до 30.04.1979 (коефіцієнт - 1,55705); з 01.05.1979 до 31.05.1979 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.06.1979 до 30.06.1979 (коефіцієнт - 3,54362); з 01.07.1979 до 31.07.1979 (коефіцієнт - 2,00000); з 01.08.1979 до 31.08.1979 (коефіцієнт - 1,45638); з 01.09.1979 до 30.09.1979 (коефіцієнт - 2,31544); з 01.10.1979 до 31.10.1979 (коефіцієнт - 0,06040); з 01.11.1979 до 30.11.1979 (коефіцієнт - 1,64430); з 01.12.1979 до 31.12.1979 (коефіцієнт - 1,69799); з 01.01.1980 до 31.01.1980 (коефіцієнт - 1,49032); з 01.02.1980 до 29.02.1980 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.03.1980 до 31.03.1980 (коефіцієнт - 2,70968); з 01.04.1980 до 30.04.1980 (коефіцієнт - 0,12258); з 01.05.1980 до 31.05.1980 (коефіцієнт - 2,15484); з 01.06.1980 до 30.06.1980 (коефіцієнт - 1,92903); з 01.07.1980 до 31.07.1980 (коефіцієнт - 2,41935); з 01.08.1980 до 31.08.1980 (коефіцієнт - 0,80645); з 01.09.1980 до 30.09.1980 (коефіцієнт - 1,36129); з 01.10.1980 до 31.10.1980 (коефіцієнт - 1,76129); з 01.11.1980 до 30.01.1980 (коефіцієнт - 1,74839); з 01.12.1980 до 31.12.1980 (коефіцієнт - 2,53548); з 01.01.1981 до 31.01.1981 (коефіцієнт - 0,93038); з 01.02.1981 до 28.02.1981 (коефіцієнт - 1,53797); з 01.03.1981 до 31.03.1981 (коефіцієнт - 2,21519); з 01.04.1981 до 30.04.1981 (коефіцієнт - 0,35443); з 01.05.1981 до 31.05.1981 (коефіцієнт - 0,14557); з 01.06.1981 до 30.06.1981 (коефіцієнт - 1,89873); з 01.07.1981 до 31.07.1981 (коефіцієнт - 1,14557); з 01.08.1981 до 31.08.1981 (коефіцієнт - 0,57595); з 01.09.1981 до 30.09.1981 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.10.1981 до 31.10.1981 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.11.1981 до 30.11.1981 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.02.1982 до 28.02.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.03.1982 до 31.03.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.04.1982 до 30.04.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.05.1982 до 31.05.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.06.1982 до 30.06.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.07.1982 до 31.07.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.08.1982 до 31.08.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.09.1982 до 30.09.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.10.1982 до 31.10.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.11.1982 до 30.11.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.12.1982 до 31.12.1982 (коефіцієнт - 0,00000); з 01.11.2002 до 30.11.2002 (коефіцієнт - 0,83397); з 01.12.2002 до 31.12.2002 (коефіцієнт - 1,42241); з 01.01.2003 до 31.01.2003 (коефіцієнт - 1,89696); з 01.02.2003 до 28.02.2003 (коефіцієнт - 1,92684); з 01.03.2003 до 31.03.2003 (коефіцієнт - 1,81986); з 01.04.2003 до 30.04.2003 (коефіцієнт - 1,82929).

Загальний страховий стаж в одинарному розмірі - 39 років 4 місяці 19 днів - 472 місяців; загальний страховий стаж після 01.07.2000 - 1 рік 4 місяці 27 днів - 16 місяців; дата вводу заробітку 23.02.2004; середній заробіток за три попередні роки - 2017 - 3764,40 грн (за 2014-2016 роки); коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати - 1,64337498 (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14); збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати - 6186,32 грн; останній місяць врахованої зарплати - 30.04.2003; максимальна дата оптимізації - 30.04.2003; сума коефіцієнтів заробітної плати - 81,38294 (до оптимізації), сума коефіцієнтів заробітної плати - 81,38294 (після оптимізації); кількість місяців заробітної плати (до оптимізації) - 66 місяців; кількість місяців, виключених оптимізацією - 6 (в межах 10%); кількість місяців заробітної плати - 60 (після оптимізації); індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1,23307 (до оптимізації); страховий стаж за місяці врахованої заробітної плати: 59,60000 (60-1+18/30); індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1,36549 (після оптимізації); середньомісячний заробіток для обчислення: 8447,36000.

Проте позивач стверджує, що відповідачем не вірно обраховано пенсію позивача, а саме вказував, що відповідач безпідставно не врахував його заробітну плату за період з 01.11.1977 до 01.12.1982 включно, застосовано оптимізацію заробітної плати. При цьому позивач вважає вірним обрахування його пенсії за формулою: Зп = 8447,3600 х 1,36549 = 11534,7856 грн.

Однак, суд з таким твердженням позивача не погоджується, оскільки з розрахунків пенсійної справи позивача вбачається, що відповідачем враховано заробітну плату за період з 01.11.1988 до 01.12.1982.

При цьому, індивідуальний коефіцієнт до проведення оптимізації для обчислення пенсії позивача складає 1,23307 (81,38294:66).

Після проведення оптимізації загальна кількість місяців заробітної плати становить 60 місяців, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить - 1,36549 (81,38294:60), що є вигіднішим для позивача.

З аналізу вищезазначених документів, суд приходить висновку, що відсутні підстави для застосування при розрахунку розміру пенсії позивача індивідуального коефіцієнту заробітку в розмірі 1,12307, тобто застосування відповідачем оптимізації заробітної плати для позивача та застосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати у розмірі 1,36549 є правомірним.

Також, у позовній заяві позивача містяться суперечні твердження, та в цілому вбачається, що позивач погоджується з розмірами коефіцієнтів середньомісячного заробітну для обчислення пенсії у розмірі 8447,36000, індивідуальним коефіцієнтом для обчислення у розмірі 1,36549, проте хибно вважає, що розмір його пенсії за віком має обраховуватися шляхом множення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії у розмірі 8447,36000 на індивідуальний коефіцієнт для обчислення у розмірі 1,36549, бо такий розрахунок є не вірним, оскільки розмір пенсії за віком визначається шляхом множення розміру середньої зарплати на індивідуальний коефіцієнт зарплати та на коефіцієнт страхового стажу позивача.

Відтак, враховуючи наведене, розмір пенсії позивача за віком розраховується таким чином: 6186,32 грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, збільшений на 1,17 х 1,11 х 1,14 х 1,36549 х 0,39333 = 3322,60 грн.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві правомірно застосовано середньомісячну заробітну плату у розмірі 8447,36 грн, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,36549, коефіцієнт стажу позивача - 0,39333 та враховано заробітну плату позивача за період з 01.11.1977 до 01.12.1982 з урахуванням оптимізації заробітної плати.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.