Справа № 380/15380/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"14" серпня 2023 р. справа №380/15380/23

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Бобров Ю.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до голови Львівського окружного адміністративного суду Ланкевича Андрія Зіновійовича, Львівського окружного адміністративного суду, голови Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юка Петра Михайловича, Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Львівського окружного адміністративного суду Ланкевича Андрія Зіновійовича, Львівського окружного адміністративного суду, голови Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юка Петра Михайловича, Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання дій та бездіяльності протиправними відповідачів допущених ними під час розгляду адміністративних справ №380/17736/22 та №380/11602/23 та зобов`язання розглянути позовні заяви у вказаних справах.

Розпорядженням голови Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року № 119/р вищезазначену справу передано до Восьмого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності справи.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023 визначено територіальну підсудність щодо розгляду адміністративної справи № 380/15380/23 за Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2023 року адміністративну справу №380/15380/23 передано на розгляд головуючому судді Боброву Ю.О.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту частини першої ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин першої та третьої та 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з п.57 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.55 висновку №3 (2002) КРЄС судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Вчинені суддею (судом) процесуальні дії з розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони вчиняються чи ухвалюються.

Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати ВС, висловленій у постановах: від 08.05.2018 у справі №521/18287/15-ц (провадження №14-90цс18), від 21.11.2018 у справі №757/43355/16-ц (провадження №14-399цс18), від 29.05.2019 у справі №489/5045/18 (провадження №14-191цс19).

Відтак, суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 31 липня 2019 року у справі № №636/5534/15, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норм права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується з процесуальними діями суддів, вчиненими під час розгляду адміністративних справ №380/17736/22 та №380/11602/23.

Таким чином, саме при розгляді справ №380/17736/22 та №380/11602/23 позивач має можливість захистити своє порушене право шляхом викладення цих обставин в апеляційній скарзі на рішення по суті справи. Будь-які процесуальні дії/рішення суду/судді у справах №380/17736/22 та №380/11602/23 не можуть бути оскаржені ніяким іншим шляхом, окрім апеляційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини шостої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

При цьому, відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, адміністративний суд виходить із того, що розгляд цього спору перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за позовом до голови Львівського окружного адміністративного суду Ланкевича Андрія Зіновійовича, Львівського окружного адміністративного суду, голови Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юка Петра Михайловича, Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Бобров Ю.О.