Справа № 295/7182/23
Суддя: Єригіна І. М.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7182/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського районного управління поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із адміністративним позовом до Житомирського районного управління поліції, в якому просив скасувати постанову серії БАБ № 173155 від 28.05.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст . 125 КупАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., провадження у справі закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

в обгрунтування позову вказав, що вищевказаною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ст. 125 КупАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова від 28.05.2023 року не містить детального опису обставин, встановлених поліцейським під час розгляду, до неї не долучено належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем під час керування автомобілем.

23.06.2023 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

20.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача вказує, що у зв`язку з порушенням позивачем норм ч. 2 ст.122 та ст. 125 КУпАП поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначає, що зі змісту постанови вбачається, ОСОБА_1 28.05.2023 о 07 год. 02 хв. в за адресою м. Житомир вул. Східна, 92 керуючи т/з при зміні напрямку руху не увімкнув показник повороту, на вимушену зупинку поліцейськими не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки. Пункт 9.9 Б ПДР України передбачає, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КупАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Вказав, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 173155 від 28.05.2023 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, цей факт підтверджується матеріалами справи, відео доказами (відеозаписи додаються), довідкою з електронної бази даних ІПНП.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно відзиву просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить ддійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.05.2023 року поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області Росликом Д.О. винесено постанову серії БАБ №173155 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 28.05.2023 о 07 год. 02 хв. в за адресою м. Житомир вул. Східна, 92 керуючи т/з при зміні напрямку руху не увімкнув показник повороту, на вимушену зупинку поліцейськими не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 та ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частиною першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126,частиною першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частиною шостою і одинадцятою статті 133-1,частиною першою, другою і третьою статті 140, частиною шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 07 год. 02 хв. в за адресою м. Житомир вул. Східна, 92 керуючи т/з при зміні напрямку руху не увімкнув показник повороту, на вимушену зупинку поліцейськими не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 та ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, пунктом 9.9. б ПДР передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ст.125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу тягнуть за собою попередження.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим, за приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи наявний диск із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що позивач дійсно керував автомобілем та був зупинений представниками управління поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що поліцейський роз`яснював права позивачу, клопотань щодо користування юридичною допомогою ОСОБА_1 під час складення оскаржуваної постанови не мав. Так само, позивач не висловлював заперечень по суті розгляду справи щодо виявлених працівниками поліції порушень.

Суд вважає досліджений диск з відеофайлами фіксації події належним та допустимим доказом на підтвердження вчинення позивачем правопорушень, передбачених ст. 125, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, а відтак відсутні підстави для її скасування, отже, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського районного управління поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Житомирське районне управління поліції (адреса: м. Житомир, вул. Л. Українки, 17).

Суддя І.М. Єригіна