Справа № 640/35938/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Зіньковській Ю.В.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

від відповідача 3: не прибув

від відповідача 4 (апелянта): Бугай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі Мельник Ольги Юріївни, Ларіної Таміли Олександрівни; Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі Мельник Ольги Юріївни, Ларіної Таміли Олександрівни (надалі - відповідач 1), Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (надалі - відповідач 2), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (надалі - відповідач 3), Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (надалі - відповідач 4), в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення результатів оцінювання (результат виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік»), прийнятого 02.11.2021 посадовими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: директора Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О. , в.о. заступником директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю. ; визнати протиправною бездіяльність Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зобов`язати відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» притягнути до дисциплінарної відповідальності членів комісії з щорічного оцінювання: директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіну Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. ; визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 №1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 №1595/К; поновити на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 ; стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.12.2021 по дату поновлення на посаді; стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь позивача витрати понесені нею по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки директора Департаменту щодо не виконання завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік є надуманими. ОСОБА_1 вказує, що нею детально досліджено проблемні питання у сфері додержання органами державної влади та місцевого самоврядування права на безпечне для життя та здоров`я довкілля у сфері управління відходами, а також питання удосконалення законодавства в частині перегляду показників гранично допустимих скидів у водні об`єкти. Приділено належної уваги дотриманню права громадян у сфері поводження з побутовими відходами, зокрема, здійснено аналіз нормативно-правового регулювання чинного законодавства та підготовлено пропозиції щодо його удосконалення. Разом із тим, за результатами проведення виїзного моніторингового візиту до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО - ЛІДЕР Т», Тернопільської міської ради щодо дотримання права людини на безпечне для життя та здоров`я довкілля у сфері поводження з відходами в період з 25.10.2021 - 28.10.2021 було виявлено та зафіксовано прогалини в законодавстві у сфері поводження з побутовими відходами і у Звіті підготовлено рекомендації Прем`єр-міністру України ОСОБА_4 надати доручення: Міністерству охорони здоров`я України (далі - МОЗ) розробити та внести зміни до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду контролю щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 14.08.2020 № 1788, в частині затвердження акта з питань дотримання вимог санітарного законодавства в місцях видалення відходів (сміттєзвалищах). Окрім того, позивач стверджує, що нею досліджувалось питання щодо погодження проекту наказу МОЗ України «Про затвердження Державних санітарно - гігієнічних правил і норм встановлення класу небезпеки відходів», за результатами яких надано відповідні рекомендації, позицію Уповноваженого (вих. №11980.2/11128/1/21/21/24.4 від 11.10.2021) щодо внесення відповідних змін або скасування наказу. В тому числі, було досліджено питання удосконалення законодавства в частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих від забруднення зворотними водами». Приділено достатньої уваги вивченню питання актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, проаналізовано чинне законодавство та підготовлено рекомендації щодо внесення змін до нього, які зазначено у Звіті довільної форми. Разом з цим, позивач стверджує, що за результатами ознайомлення з матеріалами оцінювання 17.11.2021 виявлено виставлення їй оцінки в 1 бал та відсутність у матеріалах Звіту у довільній формі. Також ОСОБА_1 стверджує про порушення її права на ознайомлення із результатами оцінювання, внаслідок зазначення в акті про відмову від його ознайомлення. Поряд цим позивач вказує, що обґрунтування зазначене у звіті сформовано із неналежним заповненням форми, виставлення балів та оцінок, що не відповідає критеріям. Водночас, ОСОБА_1 акцентувала увагу на тому, що її не було визначено з числа працівників Департаменту та не залучено до будь-якого складу моніторингової групи для проведення моніторингових візитів, стверджувала про неврахування керівником перед оціночною співбесідою обставини повідомлені позивачем щодо перебування на розгляду у Верховній Раді України основних проектів законів «Про управління відходами» та «Про державний екологічний контроль», які суттєво міняють підхід, визначення екологічних термінів та понять та переформатовують природоохоронне та екологічне законодавство. Керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує, що у звіті та заповненої форми результатів виконання визначених завдань за відповідний рік позивачем щодо виконання завдання №1 зазначено загальну, неструктуровану та у більшості випадків запозичену без змін та аналізу інформацію, що не містить особистої думки. Відповідач-2 вказував, що Звіт позивача містить компіляцію (плагіат) досліджень, проведених іншими особами та організаціями та не містить інформацію про досягнення державним службовцем ключових показників результативності, ефективності та якості виконаних нею завдань, з урахуванням чого вважає безпідставними твердження позивача щодо формального підходу під час проведення її оцінювання, оскільки безпосереднім її керівником було встановлено першоджерела, з яких ОСОБА_1 скопіювала результати чужих досліджень. Відповідач-2 також зазначає, що позивачку не була ознайомлено із результатами оцінювання виключно внаслідок її дій - виклику органів поліції. Загалом відповідач 2 наполягає, що оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 проведено у відповідності з вимогами законів України «Про державну службу», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.12017 №640 «Про затвердження Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення Комісії від 02.11.2021. Окремо відповідач-2 звернув увагу на те, що комісія щодо оцінювання результатів виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 не утворювалась.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано Висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна», складений Керівником служби управління Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 №1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 №1595/К; поновлено на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 з 24.12.2021; стягнуто з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 235 338 (двісті тридцять п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн 32 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, б. 21/8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн коп.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з 24.12.2021 та стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем 4 (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що проведені позивачем дослідження без вжиття належних та ефективних заходів реагування на виявлені порушення не призводить до відновлення порушених прав громадян та не сприяють запобіганню їх порушенням у майбутньому. Крім того, відповідача 3 звертає увагу, що проведення виїзного моніторингового візиту, який відбувся 25.10.2021-28.10.2021, а також надання рекомендації Міністерству охорони здоров`я України листом від 10.11.2021 не могли бути предметом оцінювання, оскільки були вчинені поза часовими межами, визначеними як у затверджених Завданнях, так і у графіках проведення оцінювання (січень-вересень 2021). Також, відповідач 3 зазначив, що судом першої інстанції невраховано висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №280/6429/19 та від 17.11.2021 у справі №320/425/21.

Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на перебування членів колегії у відпустці, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що існувала необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, з підстав зазначених у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях. Крім того, представник апелянта повідомив суду, що зі сторони позивача систематично порушується трудова дисципліна та поведінка останньої не відповідає, особі, яка є державним службовцем.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства та відсутні правові підстави для його скасування.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 24.12.2020 Директором Департаменту моніторингу економічних прав Т.О. Ларіна затверджено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік ОСОБА_1 (далі - завдання і ключові показники).

Згідно із завданнями та ключовими показниками позивачу були визначені наступні завдання із визначенням ключових показників результативності, ефективності та якості:

1. Дослідження проблематики дотримання права людини на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері управління відходами - 1) на 100% досліджено питання щодо дотримання прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері поводження з побутовими відходами. Виявлено прогалини у законодавстві та діяльності держави щодо забезпечення права на безпечне довкілля у зв`язку з переробкою відходів сміттєпереробними підприємствами; 2) підготовлено та направлено уповноваженими органом відповідні пропозиції та рекомендації; 3) здійснено аналіз нормативно-правового регулювання цієї сфери та підготовлено пропозиції щодо удосконалення законодавства;

2. Досліджено питання удосконалення законодавства у частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами» - 1) на 100% досліджено питання актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти; 2) здійснено аналіз міжнародного регулювання у цій сфері та європейської практики встановлення показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти; 3) направлено ініціативні листи до уповноважених органів, наукових установ та громадських організацій, що спеціалізуються на охороні довкілля з метою отримання позицій та рекомендацій з цього питання; розроблено рекомендації та пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства України у частині актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти та направлено уповноваженим органом.

Із вказаними завданнями та ключовими показниками ОСОБА_1 ознайомилась 24.12.2020.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 зі змінами, з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» завдань, а також для прийняття рішень щодо їх преміювання та планування службової кар`єри наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.10.2021 №1258/п «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями у 2021 році, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» наказано, серед іншого:

1. Затвердити список державних службовців Секретаріату Уповноваженого В6ерховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться 2021 році.

2. Визначити результати виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В», у строк згідно з графіком проведення визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2021 році.

Відповідно до Додатку №1 до Наказу №640 позивач включена до списків державних службовців Секретаріату Уповноваженого В6ерховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться у 2021 році.

Додатком 2 до Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.10.2021 №1258/п «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями у 2021 році, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» складено графік проведення визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2021 році, яким безпосередньо визначення обов`язком провідних спеціалістів, головних спеціалістів, заступників начальників відділів подати у строк до 25.10.2021 безпосередньому керівнику письмовий звід у довільній формі (у випадку прийняття рішення державним службовцем про складення звіту) та заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» і «В» за відповідний рік згідно з додатком 8 до Порядку (далі - Форма щодо результатів виконання завдань) в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання (т. 1, а.с. 20).

Так, 25.10.2021 в Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зареєстровано за №24.4/14157-21 звіт виконання завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В» головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 .

Посадовими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: директором Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О., в.о. заступника директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю. 02.11.2021 складено та підписано Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік із визначенням середнього балу - 1 бал, оцінка «негативна». В обґрунтування оцінки зазначено наступне: завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання (надалі - результати).

На вказаному документі ОСОБА_1 викладено незгоду із вказаними результатами датовану 04.11.2021.

В матеріалах справи наявний акт про не підписання результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік, на якому міститься відмітка позивача від 17.11.2021 про не згоду із зафіксованими обставинами.

Надалі, відповідно до статті 44 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 зі змінами Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини видано наказ від 16.12.2021 №1562/п «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2021 році», яким, серед іншого затверджено відповідні результати в частині, що стосуються позивача (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, наказ №1562/п) (т. 1, а.с. 182).

Додатком до вказаного наказу Керівником служби управління персоналом складно висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна» (т. 1, а.с. 183).

В подальшому, відповідно до статті 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» відповідачем 4 видано наказ №1595/к від 23.12.2021, яким наказано звільнити ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, із займаної посади 24.12.2021 у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2021 рік (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3, наказ №1595/к).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідач-1 оцінивши діяльність позивача в 1 бал не врахував обставини, які викладені нею у звіті виконання завдань державного службовця, не врахував обставини проведення нею моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) із наданням безпосередньо обґрунтованих висновків щодо наведеного. Всі доводи відповідачів в частині того, що позивачем фактично самостійно не досліджувалось законодавство, використано плагіат, тобто дослідження, проведені іншими суб`єктами судом першої інстанції відхилено, оскільки наведене не відображено в Результатах оцінювання, а навпаки зазначено, що в цій частині завдання та ключові показники ОСОБА_1 виконано.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а отже у відповідності до вимог статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції надає оцінку тим твердженням, які зазначені виключно в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (надалі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Частиною 5 статті 44 Закону № 889-VIII передбачено, що за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 затверджено Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (надалі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Відповідно до пункту 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

Пунктом 39 Порядку передбачено, що оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі відповідно до абзацу першого пункту 9-1 цього Порядку (у разі його подання державним службовцем).

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік, згідно з додатком 9 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їхнього обґрунтування. Безпосередній керівник разом з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 5.

Додатком 4 до Порядку затверджені Критерії визначення балів, відповідно до яких: - оцінка « 0» виставляється якщо завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції.

- оцінка « 1» виставляється, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;

- оцінка « 2» виставляється, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);

- оцінка « 3» виставляється якщо завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;

- оцінка « 4» виставляється якщо завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів, процесів, процедур, заходів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми підвищення рівня професійної компетентності/індивідуальної програми професійного розвитку, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).

Згідно з частиною 6 статті 44 Закону №889-VIII у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

З аналізу наведених норм Закону №889-VIII та Порядку вбачається, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Так, за змістом пункту 39 Порядку після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Отже, негативна, позитивна або відмінна оцінка за результатами оцінювання має бути обґрунтована.

Як було встановлено судом першої інстанції, що за Результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік (далі - Результати, т. 1, а.с. 23-29) позивачу встановлено середній бал 1 із наступним обґрунтуванням оцінки «завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання», в деталізації компетенції вказано про необхідність в повному обсязі виконувати завдання на відповідний рік.

Щодо першого завдання: завдання виконано частково: по першому завданню - не виконані ключові показники результативності, ефективності та якості №2, №3, а саме не підготовлено та не направлено уповноваженим органам пропозиції та рекомендації, а також не підготовлено пропозиції щодо удосконалення законодавства. Результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання.

Щодо другого завдання: завдання виконано частково: по першому завданню - не виконані ключові показники результативності, ефективності та якості №3, №4, а саме не направлено уповноваженим органам, науковим установам та громадським організаціям ініціативні листи з метою отримання відповідних пропозицій та рекомендацій. Також не розроблено рекомендації та пропозиції щодо змін до чинного законодавства і не направлено уповноваженим органам. Результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання.

Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було повідомлено, що нею, за наслідком проведення моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) було встановлено відповідні порушення (проблеми), за наслідком якого готуються ініціативні листи до відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування для вжиття відповідних заходів реагування.

Судом першої інстанції встановлено, а відповідачами не заперечується, що вказаний моніторинг був проведений у період з 25.10.2021-28.10.2021, тобто до дати проведення результатів оцінювання державного службовця (позивача), а отже відповідачем 1 при проведенні відповідного оцінювання не було враховано.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, а скаржником не спростовано, що залучення позивача до проведення моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) здійснено 25.10.2021 не в залежних від останньої обставин. Суд відмічає, що станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження залучення ОСОБА_5 до участі в проведенні моніторингу будь-яких інших суб`єктів раніше 25.10.2021, відмову останньої у проведенні такого моніторингу чи наявність будь-яких інших фактів, які б вказували на ухилення позивача від вчинення таких дій. Додатково в цій частині слід звернути увагу також на те, що в матеріалах справи наявна службова записка про погодження складу моніторингової групи та направлення у відрядження 20.07.2021 до ТОВ «ЕКО-СЕРВІС», серед іншого ОСОБА_1 (т. 4, а.с. 186), однак 20.07.2021 повідомлення про неможливість здійснення моніторингу, внаслідок відсутності технічної можливості забезпечення автомобілем (т. 4, а.с. 186). Отже, за висновком суду, стверджувати про те, що позивач не вчиняла жодних дій з метою виконання завдань та ключових показників ефективної діяльності державного службовця на 2021 рік не вбачається за можливе.

Також у звіті позивача (т. 2, а.с. 121) щодо першого завдання вказано, що нею досліджувалося питання щодо погодження проекту наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Державних санітарно-гігієнічних прав в норм встановлення класу небезпеки відходів», надано відповідні рекомендації за позицією Уповноваженого (вих. №11980.2/11128/1/21/21/24.4 від 11.10.2021) щодо внесення відповідних змін.

З аналізу матеріалів справи судом першої інстанції зроблено висновки, що відповідач 1 оцінивши діяльність позивача в 1 бал не врахував обставини, які викладені нею у звіті виконання завдань державного службовця, не врахував обставини проведення нею моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) із наданням безпосередньо обґрунтованих висновків щодо наведеного.

Щодо твердження відповідача 4 в частині того, що позивачем фактично самостійно не досліджувалось законодавство, використано плагіат, тобто дослідження, проведені іншими суб`єктами колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наведене не відображено в Результатах оцінювання, а навпаки зазначено.

У постанові від 30.09.2020 у справі №560/1764/19 Верховний Суд, аналізуючи положення статті 44 Закону №889-VIII у взаємозв`язку з пунктом 39 Порядку, дійшов висновку, що негативні оцінки із виставленням балу "0", "2" мають бути обґрунтовані в розрізі поставлених завдань і ключових показників. Виставлення відповідних балів без такого обґрунтування окремо по завданнях не може свідчити про об`єктивність оцінки роботи державного службовця. За відсутності відповідних обґрунтувань неможливо встановити достовірність виставлення середнього балу.

Розвиваючи цю правову позицію в частині змісту та обсягу відповідного обґрунтування, Верховний Суд у постанові від 26.01.2023 у справі №140/318/21 зазначив, що обґрунтування балів за виконані завдання не може зводитися до цитування повністю чи частково критеріїв їхнього визначення, установлених додатком 5 до Порядку.

Критерії оцінювання не можуть підміняти обов`язок суб`єкта оцінювання навести відповідні обґрунтування щодо виставлених державному службовцю балів, адже не є тотожними поняттями. Так, критерії - це загальні норми та вимоги, за наявності яких завдання уважається виконаним/частково виконаним/не виконаним, а обґрунтування балів - це фактичні обставини, які суб`єкт оцінювання повинен навести на підтвердження виставлення конкретного балу.

Необхідність належного обґрунтування виставлених державному службовцю балів за результатами оцінювання службової діяльності передбачена наслідками, які може потягнути за собою недостатня їхня кількість.

Проте, у постанові від 21.04.2021 у справі № 480/4987/19 Верховний Суд сформував правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставленні балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.

З аналізу матеріалів справи та норм права, з урахуванням позиції викладених у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №560/1764/19, від 21.04.2021 у справі № 480/4987/19, від 26.01.2023 у справі №140/318/21, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача не можна вважати обґрунтованим, адже відповідач 1 не дослідив в повній мірі всі обставини виконання/невиконання останньою завдань та ключових показників ефективності державного службовця, які обставини мали виплив на їх не виконання чи не повне виконання, що на переконання суду мало своїм наслідком не об`єктивне (формальне) визначення балів такому службовцю (позивачу).

Щодо посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду яка викладена у постанові від 17.11.2021 у справі № 320/425/21, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів і перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку. Отже, суд не може на власний розсуд визначати бали, які мав отримати державний службовець за виконання того чи іншого завдання, а також наводити власне обґрунтування виставленим балам, колегія суддів не приймає до уваги дані твердження, з наступних підстав.

Водночас адміністративний суд, відповідно до положень частини другої статті 2 КАС України, повинен перевірити та надати юридичну оцінку відповідності принципам проведеної адміністративної процедури щодо оцінювання та результатів оцінювання з критеріями оцінювання.

Таким чином, не заперечуючи наявність у суб`єкта оцінювання дискреційних повноважень щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, Суд зазначає, що така дискреція не може бути свавільною, а повинна ґрунтуватися на приписах закону.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Отже, результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 повинні містити належні та достатні обґрунтування, які б дозволяли встановити фактичні підстави виставлення того чи іншого балу державному службовцю, а не формальне цитування критеріїв виставлення балів.

Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №140/318/21 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не оскаржується розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 235338,32 грн, а робить лише посилання на норми права, а отже суд апеляційної інстанції не дає оцінку даному розрахунку.

Судом апеляційної інстанції не беруться до уваги пояснення представника апелянта в судовому засіданні, що позивачем систематично порушується трудова дисципліна, оскільки дане питання не було предметом розгляду в даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови складено 14 серпня 2023 року.