Справа № 140/12092/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12092/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 для здійснення перерахунку призначеної 01.03.2023 пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи та отриманого доходу (заробітної плати) з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018;

зобов`язання зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоди роботи та отриманий дохід (заробітну плату) з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 для здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу та визначеного доходу (заробітної плати) у розмірі, передбаченому ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.03.2023, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». При ознайомленні з Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 позивач виявив, що працівниками Пенсійного фонду при перерахунку призначеної пенсії та визначенні її розміру не враховано період роботи та заробітна плата на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», правонаступником якої є ДП «Шахта №9 «Нововолинська» з 01.11.2020 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018.

З даного приводу позивач 05.04.2023 звернувся з відповідною заявою, на що 04.05.2023 за №11563-12505/Г-02/8-0300/23 отримав відповідь, у якій зазначено, що при обчисленні розміру пенсійної виплати до страхового стажу не враховано періоди роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю на час призначення пенсії сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач вважає такі дії ГУ ПФУ у Волинській області неправомірними, оскільки з довідки про доходи, виданої позивачу страхувальником (роботодавцем) - ДП «Шахта №9 «Нововолинська» за періоди листопад-грудень 2010 року та лютий-листопад 2018 року, вбачається, що останній щомісячно здійснював відрахування страхових внесків із заробітної плати позивача та сплачував страхові внески за нього.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.25).

У відзиві на позов (а.с.28-29) відповідач позовних вимог ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що при обчисленні коефіцієнта страхового стажу та середньомісячного заробітку для призначення пенсії до пільгового стажу по Списку №1 не враховано періоди роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З наведених підстав відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 17.10.2018 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що підтверджується матеріалами пенсійної справи (а.с.31-37) та не заперечується відповідачем.

Із розрахунку страхового стажу для призначення пенсії слідує, що страховий стаж позивача становить 39 років 4 місяці 13 днів, в тому числі пільговий стаж (робота за Списком №1) 18 років 9 місяців 7 днів (а.с.34-35).

05.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив роз`яснити, чому після перерахунку пенсії 01.03.2023 її розмір збільшився лише на 1500 грн та з яких причин не враховано до його спеціального (пільгового) страхового стажу при перерахунку призначеної пенсії період роботи на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з 01.02.2018 по 30.11.2018 (а.с.13).

На звернення позивача ГУ ПФУ у Волинській області листом від 04.05.2023 за №11563-12505/Г-02/8-0300/23 повідомило, що при обчисленні розміру пенсійної виплати вищевказані періоди до страхового стажу не враховані у зв`язку з відсутністю на час призначення пенсії сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, розмір пенсії шахтарів, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років, обчислюється в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.

Судом встановлено, що позивач відпрацював понад 15 років на підземних роботах, тому розмір його пенсії повинен обчислюватись з урахуванням статті 8 Закону №345-VI.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з неврахуванням відповідачем при обчисленні середньомісячного заробітку при перерахунку з 01.03.2023 пенсії позивача страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому, як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в періоди з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 працював у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (а.с.11-12).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 (а.с.15-17) за періоди роботи позивача з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 відсутні дані про сплату страхових внесків.

Суд не погоджується з позицією ГУ ПФУ у Волинській області з огляду на наступне.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Водночас за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Водночас пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, факт виконання ОСОБА_1 підземних робіт в шахті, які відносяться до Списку №1, у спірний період підтверджено довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 24.05.2023 №216 (а.с.20) та яка була надана відповідачу.

Факт нарахування та виплати позивачу заробітної плати у спірний період підтверджується реєстром застрахованих осіб форми ОК-5 (а.с.15-17), а також довідкою від 23.05.2023 №93 про нараховану заробітну плату, з якої сплачено ЄСВ (а.с.18).

Таким чином, з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в періоди з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказані періоди, що в сукупності становить 1 рік, при обчисленні розміру пенсійної виплати.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, при обчисленні пенсії повинна враховуватись заробітна плата за увась період страхового стажу, набутого з 01.07.2000.

На переконання суду, відповідач протиправно при обчисленні розміру пенсійної виплати до страхового стажу ОСОБА_1 не врахував періоди його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», що призвело до неправильного обрахунку пенсії позивача за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідної до статті 8 Закону №345-VI.

При цьому, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за спірні періоди у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не може бути підставою для не зарахування цих періодів до страхового стажу при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача.

Таким чином, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в період з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 (в сукупності 1 рік) та не враховувати заробітну плату за вказані періоди при проведені перерахунку призначеної йому пенсії з урахуванням ст.8 Закону №345-VI.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій щодо не врахування страхового стажу та отриманого доходу за періоди роботи позивача на посаді гірника очисного забою з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» при обчисленні розміру пенсійної виплати.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи та отриманого доходу з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.03.2023 перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи та отриманого доходу з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2018 по 30.11.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій