Справа № 357/9331/23
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9331/23
Провадження № 2-а/357/119/23
У Х В А Л А

11.08.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Панченко Наталії Юріївни Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Панченко Наталії Юріївни Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов мотивував тим, що 26 лютого 2023 року, Відповідачем 1 була складена Постанова серії ЕАС №6601390, згідно якої ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 340 грн 00 коп. Постанова була складена 26.02.2023 року, однак інспектор не повідомив позивача про її складання та не надав копію, квитанцію також не надіслав на адресу позивача, як того вимагає законодавство, і в додатку «Дія» його не було. Фактично постанову позивач отримав у державного виконавця 11 липня 2023 року, після того як було нараховано йому штраф за невчасну сплату та було заблоковано банком картку і банк направив позивача до виконавця за роз`ясненням. А тому вважає, що не володіючи обставинами він фактично не знав про наявність документів про правопорушення і квитанції щодо штрафу, а тому пропустив строк на звернення про оскарження до суду з поважних причин. Позивач вважає, що Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, постанова містить недостовірні дані, що суперечать фактичним обставинам, а тому винесена постанова є необгрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Статтями 160, 161 КАС України визначені вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем було додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в розмірі 517,80 грн.

Суд зазначає, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року, винесеній у справі №543/775/17, відступила від висновку, що містився у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) з приводу звільнення позивачів у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, та висловила наступну правову позицію.

Так, за ст.ст. 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VІ містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а ст. 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до положень ст.ст. 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 684 гривні.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 19,00 грн. за подання адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення або надати докази, на підставі яких у відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити його від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору.

Також суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це на сам перед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

З позовної заяви та додатків убачається, що оскаржувана постанова серії ЕАС № 6601390 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена 26 лютого 2023 року.

З зазначеним позовом, позивач звернувся до суду 20 липня 2023 року (день направлення поштового відправлення), де вказав, що інспектор не повідомив його про складання постанови та не надав її копію, квитанцію також не надіслав на адресу позивача. Вказав, що фактично постанову він отримав у державного виконавця 11 липня 2023 року.

При цьому, наявна копія оскаржуваної постанови містить відмітку проте, що ОСОБА_1 , як особа притягнута до адміністративної відповідальності, копію постанови отримав 26.02.2023 року.

З огляду на викладене, убачається, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Надаючи оцінку даним обставинам, суддя дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску до суду позивачем не надано.

Оскільки, до адміністративного позову не додано заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску до суду позивачем не надано, то адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням можливості позивачу подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачено ст. 123 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У рішенні від 13.09.2006 по справі №6-26370кс04 та постанові від 30.09.2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 для усунення вищевказаних недоліків позовної заяви слід надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом та докази поважності причин його пропуску.

Також, суд звертає увагу позивача, що ним заявлено позов, зокрема, до Інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Панченко Наталії Юріївни Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України визначено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Положеннями ст. 255, 288 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Тобто, належним відповідачем є саме відповідний орган державної влади суб`єкт владних повноважень, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Враховуючи виявлені недоліки та наведені вимоги закону, поданий ОСОБА_1 адміністративний позов слід залишити без руху з наданням строку для їх усунення, а саме: позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 19,00 грн. за подання адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення або надати докази, на підставі яких у відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити його від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору; надати заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску; визначитися з колом учасників справи.

Судовий збір за подання позовної заяви має бути сплачено за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Білоцерків. міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *; 101;________(код); Судовий збір, за позовом_______(ПІБ), Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Керуючись ст. 122, 123 160, 161, 169, 248, 286, 294 КАС України, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Панченко Наталії Юріївни Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення виявлених недоліків, який не повинен перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Б. І. Кошель