Справа № 240/21868/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/21868/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - позивач, управління, боржник) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильєвої Ю.О. від 18.07.2023 ВП № 69761063 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильєвої Ю.О. від 18.07.2023 ВП № 69761063 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Представник управління обґрунтовуючи позовні вимоги до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач, відділ) вказав, що перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 (далі - стягувач) здійснено на виконання судових рішень згідно з нормами чинного законодавства, а тому підстави для винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем відсутні, у зв`язку із чим така підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Ухвалою суду від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, враховуючи приписи ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву впродовж п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

08.08.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзиву на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснює, що постанова про накладення штрафу винесена за невиконання рішення суду, так як з відповіді боржника не можливо встановити який саме розмір грошового забезпечення взятий боржником для розрахунку з 01.03.2022 по теперішній час. Представник відповідача зазначає, що лише зі звернення ОСОБА_1 стало відомо, що з 01.01.2022 основний розмір його пенсії складає 70% грошового забезпечення. Зазначає, що на вимогу державного виконавця виконати рішення суду у повному обсязі надійшла від боржника до відділу відповідь аналогічна попередній. З огляду на що, рішення суду у повному обсязі не виконане без поважних причин, відповідно до розрахунків пенсії, наданих стягувачем, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно та із дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №240/15191/21 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання та на підставі якого державним виконавцем відкрите виконавче провадження ВП №69761063 (постанова від 05.09.2022).

08.06.2023 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу, якою зобов`язано управління в п`ятиденний термін з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вищевказане рішення суду в повному обсязі з наданням підтверджуючих документів. Звернуто увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження наявна заява стягувача з якої видно, що розрахунок здійснений у розмірі 70% грошового забезпечення, тобто не відповідно до рішення суду (рішенням суду зобов`язано здійснити перерахунок виходячі із 74% грошового забезпечення).

У відповідь на вимогу державного виконавця управлінням надіслано до відділу лист, яким проінформовано, що Головним управлінням Пенсійного фонду у Житомирській області в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі №240/15191/21.

18.07.2023, в межах вказаного виконавчого провадження (ВП №69761063) державним виконавцем винесено постанову, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. Вказану постанову, як відмічено у позовній заяві, отримано управлінням 18.07.2023.

Не погоджуючись із винесеною постановою державного виконавця представник позивача звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-19) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом ст. 5 Закону № 1404-19 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону № 1404-19, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першої, другої статті 63 Закону № 1404-19, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 цього ж Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тобто даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом), і в чому саме причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Аналіз викладеного, дає підстави для висновку, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Проаналізувавши вищевикладені норми, суд вважає за необхідне вказати, що підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання судового рішення саме за відсутності поважних причин.

Так, в процесі судового розгляду справи встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі №240/15191/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 виходячи із розміру 74% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум. У результаті перерахунку на виконання рішення суду загальний розмір пенсії з 01.01.2016 складав 6063,29 грн (грошове забезпечення 8193,64*74%) та стягувачу нараховано доплату за період з 01.01.2016 по 30.06.2021 в розмірі 21 630,84 грн.

Станом на 01.03.2022 основний розмір пенсії обчислений виходячи з розрахунку 74% грошового забезпечення, виплачувався у такому розмірі до 31.01.2023.

Втім, з 01.02.2023 стягувачу здійснено перерахунок на виконання іншого судового рішення на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та починаючи з 01.02.2023 основний розмір пенсії обчислено з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Отже, з 01.02.2023 основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Таким чином, на момент винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з розрахунку 70% грошового забезпечення, а не 74%, як було зобов`язано судовим рішенням прийнятим Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/15191/21.

При цьому, представник позивача не заперечує, що виплата пенсії стягувачу з 01.02.2023 здійснюється з розрахунку 70% грошового забезпечення, тобто не у розмірі визначеному судовим рішенням прийнятим Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/15191/21 пояснюючи це тим, що перерахунок пенсії при якому застосовано відсоткове співідношення до грошового забезпечення 70% здійснено на виконання іншого судового рішення.

Крім того, за змістом листів управління від 28.09.2022 та 15.06.2023, надісланих на адресу відповідача, виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

Отже, в контексті викладеного, слід відмітити, що рішення суду виконано позивачем лише в частині нарахування частково, оскільки з 01.02.2023 здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення основний розмір якої обчислено з розрахунку 70% грошового забезпечення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне зауважити, що станом на 18.07.2023 (дата винесення оскаржуваної постанови)рішення суду залишається невиконаним без поважних підстав в частині нарахування та в частині виплати.

З метою спонукання позивача виконати судове рішення державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2022, якою зобов`язано боржника виконати судове рішення протягом 10 робочих днів, складено вимогу від 08.06.2023 щодо виконання такого рішення в п`ятиденний термін з моменту отримання такої вимоги.

Втім судове рішення, в частині нарахування у визначеному судовим рішенням відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення (74%) та в частині її виплати, на момент винесення оскаржуваної постанови (18.07.2023) не було виконано.

При цьому, в ході розгляду спірних правовідносин, не встановлено об`єктивної неможливості невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі №240/15191/21 у повному обсязі.

Суд вважає, що позивачем не вжито всіх необхідних заходів для виконання судового рішення в частині нарахування та виплати грошових коштів стягувачу.

Невиконання в повному обсязі рішення суду, яке набрало законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляє пенсіонера права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішення суду, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не було надано до матеріалів справи підтвердження щодо виконання рішення суду в повному обсязі, а тому за наявності невиконання рішення без поважних підстав постанова про накладення штрафу винесена правомірно.

За таких обставин постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васильоєвої Ю.О. від 18.07.2023 ВП №69761063 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є правомірною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (площа Соборна, буд.1, м.Житомир,10014. ) про визнання дій протиправними, скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 14 серпня 2023 р.