Справа № 300/4517/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4517/22 пров. № А/857/5022/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Довгополова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

представника відповідача Марєєвої А.І.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі № 300/4517/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» до Енергетичної митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови,

суддя (судді) в суді першої інстанції Панікар І.В.,

час ухвалення рішення 12:06:32,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 21 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (далі ТзОВ «Карпатнафтохім») звернулось в суд з адміністративним позовом до Енергетичної митниці, в якому просило визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2022/000515 від 29 вересня 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним та компанією «LUCKERO TRAIDING FOR GOODS WHOLESLERS L.L.C» укладено контракт на поставку сировини № А2021-11ОАЕ від 26 листопада 2021 року, згідно з яким компанія зобов`язувалась поставити йому газ вуглеводневий зріджений - бутан у кількості 5000 тонн, поставка якого здійснювалася у період з січня 2022 року по лютий 2022 року. Вказує, що у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України з 24 лютого 2022 року та зупинкою ним виробництва, частина поставленого товару не була перероблена. Зокрема, партія вказаного товару в кількості 968,900 т була поставлена йому згідно митної декларації № UA903060/2022/002286 від 21 лютого 2022 року та оформлена в митному режимі переробки на митній території України. Стверджує, що ним для здійснення переоформлення вказаного товару з митного режиму переробки на митній території в митний режим імпорту подано електронну митну декларацію № UA903050/2022/031683 від 29 вересня 2022 року. Вважає, що відповідачем протиправно, в порушення норм Митного кодексу України та за наявності достатніх документів для здійснення митного оформлення товару, прийнято оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. При цьому у такій картці відмови відповідачем вказано, що до товару має бути застосована ставка ПДВ у розмірі 20%. Зазначає, що відповідач безпідставно застосував 20% ставку ПДВ, оскільки поставлений товар класифікується за кодом УКТ ЗЕД, який відповідно до пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України підлягає оподаткуванню за ставкою ПДВ 7%.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що поміщення в митний режим імпорту з митного режиму переробки на митній території України, поставленого ТОВ «Карпатнафтохім» товару згідно поданої ним митної декларації від 29 вересня 2022 року № UA903050/2022/031683, не може вважатися операцією з постачання на митній території України в розумінні положень пункту 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки 21 лютого 2022 року поставлений товар прибув до місця, визначеного в специфікації № 2 від 24 січня 2022 року Додатку № 1 від 18 січня 2022 року до Контракту № А2021-11-ОАЕ від 26 листопада 2021 року. З системного аналізу положень Податкового кодексу України та Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності суд першої інстанції прийшов до висновку, що бутани, які відповідають кодам УКТ ЗЕД 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, є мінеральними паливами, а саме скрапленим газом (пропан або суміш пропану з бутаном) чи іншими газами та оподатковуються за ставкою ПДВ у розмірі 7 відсотків згідно з пунктом 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Натомість, бутан, який класифікується за кодами УКТ ЗЕД 2901 10 00 10, є органічною хімічною сполукою, не передбачений пунктом 82 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тому податкова пільга встановлена вказаною нормою не може бути застосована до такого товару. Як наслідок, суд першої інстанції вважав, що митним органом правомірно встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення позивачем товару, декларованого на підставі митної декларації № UA903050/2022/031683 від 29 вересня 2022 року, повинна застосовуватися ставка податку на додану вартість на загальних підставах, тому Енергетичною митницею правомірно прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2022/000515 від 29 вересня 2022 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТзОВ «Карпатнафтохім» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що товар дійсно ввезений на митну територію України до введення воєнного стану в Україні, проте оскільки переоформлення поставленого товару з митного режиму переробки на митній території в митний режим імпорту відбулося під час дії пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому поставлений товар підлягає оподаткуванню за ставкою ПДВ - 7 відсотків. Вказує, що якщо товар, який підлягає митному оформленню, класифікується за кодами, зазначеними в пп. 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України, на які п. 41 підрозділу 5 встановлений акциз у розмірі 0%, то для таких товарів встановлюється ставка ПДВ у розмірі 7%. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що товар - ізобутан, за кодом УКТ ЗЕД 2901 10 00 10, не передбачений пунктом 82 підрозділу розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що товар - ізобутан є органічною хімічною сполукою, та не є бензином моторним, важким дистилятом або скрапленим газом, та не підпадає під умови пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України - ввезення або постачання на митну територію України саме бензинів моторних, важких дистилятів та скрапленого газу. Звертає увагу на те, що товар був ввезений на митну територію України до введення воєнного стану в Україні, а тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо оподаткування товару за ставкою ПДВ 7%.

В судовому засіданні представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТзОВ «Карпатнафтохім» 29 жовтня 2004 року зареєстроване юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-16).

26 листопада 2021 року між ТзОВ «Карпатнафтохім», , та компанією «LUCKERO TRAIDING FOR GOODS WHOLESLERS L.L.C» (Об`єднані Арабські Емірати) укладено контракт № А2021-11-ОАЕ на поставку сировини (а.с.21-22).

Згідно зі специфікацією № 2 від 24 січня 2022 року до Додатку № 1 від 18 січня 2022 року до Контракту № А2021-11-ОАЕ від 26 листопада 2021 року, продавець зобов`язується продати та поставити на станцію Рожнятів Львівської залізниці, а покупець оплатити та прийняти газ вуглеводний зріджений експортний виробництва «ЧЕСС-Бел» у кількості 5000 тонн, за період січень-лютий 2022 року (а.с.32).

21 лютого 2022 року ТзОВ «Карпатнафтохім» подано до митного оформлення митну декларацію № UA903060/2022/002286 у режимі транзиту прохідного з метою переробки на митній території України товару «вуглеводні ациклічні насичені нормальний бутан» у кількості 968,900 тонн. При цьому декларантом визначено код товару 2901 10 00 10 згідно УКТ ЗЕД (а.с.38).

21 лютого 2022 року вуглеводний зріджений експортний поставлений на станцію Рожнятів Львівської залізниці.

Позивач звернувся до Енергетичної митниці із листом за № 931 від 15 вересня 2022 року, у якому просив перевести залишки газової сировини з митного режиму переробки на митній території в митний режим імпорту, в загальній кількості 2674,180 тонн з яких: 2510,620 тонн нормального бутану і 163,560 тонн ізобутанової фракції, серед яких, 1051,850 тонн газової сировини згідно митної декларації № UA903060/2022/002286 від 21 лютого 2022 року (а.с.40).

29 вересня 2022 року з метою переоформлення товару «вуглеводні ациклічні насичені газ вуглеводний скраплений» у кількості 968,900 тонн з митного режиму ІМ51 в митний режим ІМ40, ТзОВ «Карпатнафтохім» подано до митного оформлення митну декларацію № UA903050/2022/031683, визначено код товару згідно УКТ ЗЕД (а.с.17).

До митного оформлення позивачем подані наступні документи:

- інвойс № FI-017/2022 від 10 лютого 2022 року;

- інвойс № FI-024/2022 від 14 лютого 2022 року;

- інвойс № FI-025/2022 від 14 лютого 2022 року;

- зовнішньоекономічний контракт на поставку сировини № А2021-11-ОАЕ від 26 листопада 2021 року;

- додаткова угода № 1/ЕСО від 18 січня 2022 року;

- додаток № 1 від 18 січня 2022 року;

- доповнення № 1 до Додатку № 1 від 18 січня 2022 року;

- специфікація № 2 від 24 січня 2022 року;

- додаткова угода № 1 від 25 січня 2022 року;

- паспорт якості № 154 від 10 лютого 2022 року;

- паспорт якості № 161 від 14 лютого 2022 року;

- паспорт якості № 162 від 14 лютого 2022 року;

Декларантом визначено ставку ПДВ у розмірі 7% та код товару 2901 10 00 10 згідно УКТ ЗЕД.

Енергетичною митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2022/000515 від 29 вересня 2022 року. У картці відмови зазначено, що митне оформлення за вказаною митною декларацією не може бути здійснене, оскільки порушено вимоги статті 257 Митного кодексу України в частині недекларування за встановленою формою точних відомостей про товари, мети їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, а саме ставка ПДВ визначена в розмірі 7%. При цьому, за кодом класифікується бутан та ізобутан чистота не менше як 95% н-бутану чи ізобутану незалежно від його фізичного стану, оскільки відсутня деталізація газоподібних вуглеводнів ациклічних на скраплені (зріджені) та інші за товарною позицією 2901. Тому товар «Бутан, ізобутан», що класифікується за кодом згідно УКТ ЗЕД , відсутній у переліку товарів, на які застосовується ставка оподаткування ПДВ у розмірі 7%. Враховуючи наведене до товару «Бутан, ізобутан» має бути застосована ставка податку на додану вартість у розмірі 20% (а.с. 37).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний режим це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

За змістом статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частина перша статті 257 Митного кодексу України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями частини шостої статті 257 Митного кодексу України визначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії. Контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі.

Відповідно до пункту 30.9 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга може надаватись, серед іншого, шляхом встановлення зниженої ставки податку та збору.

Пунктом 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів та скрапленого газу, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, на які згідно з пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД та , оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Згідно з підпунктом 215.3.4 пункту215.3 ст. 215 Податкового кодексу України податок на пальне справляється та обчислюється за такими ставками, зокрема за кодами УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00 скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази євро за 1000 літрів зі ставкою 52; за кодом УКТ ЗЕД 2901 10 00 10 бутан, ізобутан зі ставкою 52.

Пунктом 41 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів на такі товари: бензини моторні; важкі дистиляти (газойль); скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази; бутан, ізобутан. Коди товару «скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази» згідно з УКТ ЗЕД, серед інших, визначені 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00; а до товару «бутан, ізобутан» - 2901 10 00 10.

З системного аналізу наведених норм слідує, що для застосування до поставленого позивачем товару (газ вуглеводний скраплений - код УКТ ЗЕД 2901 10 00 10) ставки ПДВ у розмірі 7% відповідно до пункту 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, необхідна сукупність двох умов:

- операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України такого товару повинні відбуватися, під час дії правового режиму воєнного стану;

- поставлений товар класифікувався за кодами УКТ ЗЕД, які визначені пунктом 41 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, і відносився до однієї з таких груп товарів: бензинів моторних, важких дистилятів чи скрапленого газу.

Частиною першою статті 3 Митного кодексу України визначено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності (частина перша статті 73 Митного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 147 Митного кодексу України переробка на митній території це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Імпорт (випуск для вільного обігу) це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України (стаття 74 Митного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари;

2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту;

3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною першою статті 248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (частина восьма статті 264 Митного кодексу України).

За змістом частини другої та третьої статті 270 Митного кодексу України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом. Особливості оподаткування митними платежами товарів, поміщених у відповідний митний режим, визначені у статті 286 та розділі V цього Кодексу, а також у розділах V і VI Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Президентом України 24 лютого 2022 року прийнято Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Відповідно до пункту 1 Указу № 64/2022 воєнний стан діє з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022 було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб відповідно. На затвердження даних указів Верховною Радою України прийнято відповідні закони.

Із матеріалів справи слідує, що партія товару «Вуглеводні ациклічні насичені - газ вуглеводний скраплений» згідно контракту № А2021-11ОАЕ від 26 листопада 2021 року в кількості 968,900 тонн була поставлена на адресу позивача на станцію Рожнятів Львівської залізниці 21 лютого 2022 року згідно МД UA903060/2022/002286 від 21 лютого 2022 року та оформлена в митному режимі ІМ51, тобто в митному режимі переробки на митній території.

Таким чином, при доставленні товару до пункту призначення «Рожнятів Львівської Залізниці» поставка товару є закінченою, товар поставлявся по митній території України 21 лютого 2022 року, тобто до введення правового режиму воєнного стану.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при вирішенні цієї справи слід виходити з конституційного принципу незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема у рішеннях Конституційного Суду України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях цього Суду від 13 травня 1997 року №1-зп, від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, а також від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що поміщення в митний режим імпорту з митного режиму переробки на митній території України, поставленого ТзОВ «Карпатнафтохім» товару згідно поданої ним митної декларації від 29 вересня 2022 року № UA903050/2022/031683, не може вважатися операцією з постачання на митній території України в розумінні положень пункту 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки 21 лютого 2022 року поставлений товар прибув до місця, визначеного в специфікації № 2 від 24 січня 2022 року Додатку № 1 від 18 січня 2022 року до Контракту № А2021-11-ОАЕ від 26 листопада 2021 року, перетнув митний кордон та був розмитнений позивачем в режимі ІМ51.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відповідність поставленого позивачу товару з кодом УКТ ЗЕД 2901 10 00 10 пункту 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 68 Митного кодексу України).

Згідно з положеннями частин 1-5 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

З огляду на зазначене слідує, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Процедуру ведення УКТ ЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428.

Згідно з положеннями пунктів 2, 3 Постанови № 428 передбачено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Митний тариф України встановлюється Законом України «Про Митний тариф України» від 04 червня 2020 року № 674-IX, згідно статті 1 якого Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Як зазначено вище, згідно поданих ТзОВ «Карпатнафтохім» до контролюючого органу митних декларацій, позивачем визначено код поставленого товару 2901 10 00 10 згідно УКТ ЗЕД.

Колегія суддів звертає увагу на те, що між сторонами відсутній спір щодо правильності визначення коду такого товару.

Відповідно до чинної редакції УКТ ЗЕД, яка побудована на версії Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) 2017 і затверджена Законом України від 04 червня 2020 року № 674-ІХ «Про Митний тариф України», гази нафтові та інші вуглеводні в газоподібному стані класифікуються у товарній позиції 2711.

У межах цієї товарної позиції 2711 гази нафтові та інші вуглеводні в газоподібному стані поділяються на:

- скраплені (зріджені), до яких відносяться: газ природний (код згідно з УКТ ЗЕД 27 11 11 00 00); пропан (товарна підпозиція 27 11 12); бутани (товарна підпозиція 27 11 13), які в свою чергу розподіляються за кодами згідно з УКТ ЗЕД в залежності від цільового призначення (для специфічних процесів переробки або для хімічних перетворень у процесах, крім зазначених у товарній підкатегорії 2711 13 10 00 або для інших цілей, які в свою чергу класифікуються в залежності від чистоти або інші) тощо;

- у газоподібному стані, до яких відносяться: газ природний (код згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00); інші (код згідно з УКТ ЗЕД 2711 29 00 00).

Відповідно до примітки 1 до групи 29 Органічні хімічні сполуки до товарних позицій цієї групи включаються лише: (а) окремі органічні сполуки визначеного хімічного складу, які містять або не містять домішок; (б) суміші двох або інших ізомерів тієї самої органічної сполуки (які містять або не містять домішок), за винятком сумішей ізомерів ациклічних вуглеводнів (крім стереоізомерів), насичених або ненасичених (група 27) тощо.

Виходячи з наведеного, дефініція словосполучення «скраплений газ» стосується товарів, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, які згадуються в пункті 82 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, відноситься лише в даному випадку до газів нафтових «бутанів» (товарна підпозиція 27 11 13). Тобто газів, які класифікуються в залежності від свого агрегатного стану.

Таким чином, в пункті 82 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України поняття «скраплений газ» є основним, а словосполучення «що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, на які згідно з пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів» є лише характеризуючою ознакою основного поняття.

Однак, якщо сам по собі товар нормальний бутан (н-бутан) підпадає під характеризуючі ознаки, встановлені пунктом 82 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України (тобто є підакцизним товаром та на нього встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів), це не означає, що н-бутан є скрапленим газом.

У свою чергу, товар н-бутан (є ізомером бутану), який оформлений позивачем за митною декларацією типу ІМ 40 АА від 29 вересня 2022 року № UА903050/2022/031683, був класифікований декларантом саме за кодом УКТ ЗЕД 2901 10 00 10, а відноситься до ациклічних вуглеводнів, одночасно класифікуючись в залежності від хімічного молекулярного складу та його чистоти на насичені ациклічні вуглеводні та ненасичені ациклічні вуглеводні.

Виходячи з вищевикладеного, н-бутан не є скрапленим газом в розумінні положень УКТ ЗЕД, а є особливою речовиною, яка відноситься до групи 29 органічні хімічні сполуки та є ненасиченим ациклічним вуглеводнем.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до неспростованого доводами апеляційної скарги висновку, що задекларований позивачем товар за митною декларацією від 29 вересня 2022 року № UА903050/2022/031683, заявлений за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2901 10 00 10, є таким, що оподатковується 20% ставкою ПДВ. Тому суд першої інстанції правильно вважав, що на задекларований позивачем товар не може бути застосована податкова пільга, встановлена пунктом 82 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

На підставі наведених вище норм законодавства та встановлених фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2022/000515 від 29 вересня 2022 року, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі № 300/4517/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 15 серпня 2023 року.