Справа № 380/14141/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71, ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, у якій просить суд визнати дії Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги протиправними та призначити позивачу адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, у порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.03.2023 на ім`я керівника Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги було подане клопотання з проханням прийняти рішення про заміну адвоката Осадчого Валерія Івановича на іншого адвоката у зв`язку з його хворобою. 5.04.2023 позивач отримала лист відповідача з відмовою щодо зміни адвоката Осадчого В.І. на підставі інформації, наданої ним у листі керівництву Центру. Жодних адвокатських послуг навіть у вигляді консультацій ні письмово ні усно Адвокатом не надавались. З 6-й можливих засідань суду 29.03.23, 03.04.23, 04.04.23, 01.05.23, 02.05.23, 09.05.23 4-й були перенесені по клопотанню позивача у зв`язку з не вирішеним питання з Центром про заміну адвоката. Адвокат зголосився на повістку і був присутній на судовому засіданні лише 29.03.23. Позивач вважає, що адвокат внаслідок хвороби не зміг і не зможе безпосередньо ознайомитись з матеріалами провадження, а відповідно ефективно представляти законні інтереси ОСОБА_1 . Стверджує, що відмова Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги є порушенням прав позивача, як потерпілої у процесі кримінального судочинства, принципу безперервності надання правової допомоги. Позивач просив позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що у зверненні від 29.03.2023 ОСОБА_1 не було наведено жодної із вищезазначених причин щодо заміни адвоката Осадчого В.І. Статтею 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності, тому у Центру були відсутні законні підстави для задоволення заяви Позивача та заміни адвоката. Вважає, що Львівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не втручається у роботу адвоката, який надає вторинну правову допомогу, про що і було проінформовано Позивача листами від 05.04.2023 №201 та від 20.05.2023 №467. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року заяву про уточнення позовної вимоги у справі №380/14141/23 повернуто заявнику без розгляду.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

8 лютого 2023 позивач звернувся до Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (надалі - Центр) з трьома зверненнями про надання їй безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальних провадженнях №0000021, №0002023, №0000057.

Відповідач 8.02.2023 прийняв рішення про надання Позивачу безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальних провадженнях та 09.02.2023 видав доручення №109, №110, №111 адвокату Осадчому В.І., який перебуває в Реєстрі адвокатів, що надають безоплатну вторинну правову допомогу.

ОСОБА_1 було призначено адвоката та в повній мірі забезпечено гарантоване Державою право на безоплатну вторинну правову допомогу.

29 березня 2023 та повторно 15 травня 2023 на адресу Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надійшли звернення від ОСОБА_1 щодо заміни адвоката Осадчого Валерія Івановича, який відповідно до доручень Центру від 09.02.2023р. №109, №110, №111 дає безоплатну вторинну правову допомогу Позивачці у кримінальних провадженнях №0000021, №0002023, №0000057.

З метою повного і всебічного розгляду звернення заявниці, Центр звернувся до адвоката Осадчого В.І. про надання інформації стосовно виконання вищезазначених доручень.

05 квітня 2023року на адресу Центру від адвоката надійшла Інформація від 04.04.2023 про хід виконання доручень №109, №110, №111 від 09.02.2023. Також в своєму листі адвокат повідомив що ним вживаються належні заходи, що вказують на продовження ним надання ОСОБА_1 правової (правничої) допомоги.

05.04.2023 Львівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги відмовив позивачу щодо заміни адвоката Осадчого В.І. у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Вважаючи дії відповідача такими, що порушує право ОСОБА_1 на безоплатну вторинну правову допомогу, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Право на безоплатну правову допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, згідно з якою кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Преамбулою Закону України № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» (в подальшому - Закон № 3460-VI) встановлено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 3460-VI, безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Згідно із ст. 13 цього Закону № 3460-VI, безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина перша). Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру (частина друга).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI, право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають, зокрема, особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 15 Закону № 3460-VI встановлено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Повноваження Центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги визначені статтею 17 Закону № 3460-VI, яка встановлює, що такі Центри, зокрема, приймають рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; видають доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; приймають рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону № 3460-VI, у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Суд встановив, що 8.02.2023 Центр прийняв рішення про надання Позивачу безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальних провадженнях та 09.02.2023 видав доручення №109, №110, №111 адвокату Осадчому В.І., який перебуває в Реєстрі адвокатів, що надають безоплатну вторинну правову допомогу.

ОСОБА_1 було призначено адвоката та в повній мірі забезпечено гарантоване державою право на безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно з ст.24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у разі:

1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката;

2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) відмови адвоката Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом;

4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;

5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги;

6) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;

7) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу;

8) наявності інших підстав, передбачених законом.

Суд зазначає, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Як вбачається з позовної заяви що підставою спору у вказаній справі є: дії Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, щодо розгляду клопотання позивача від 29.03.2023 про заміну адвоката Осадчого В.І. на іншого адвоката у зв`язку з його хворобою.

Як на підставу заміни адвоката позивач у заяві зазначає захворювання адвоката.

В той же час ні позивач ні відповідач не долучає жодних доказів про захворювання адвоката Осадчого В.І. Такі докази не надані і самим адвокатом Осадчим В.І. відповідачу.

Твердження позивача про неодноразове відкладення судових засідань не є підтвердженням хвороби адвоката чи неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань у зв`язку з його хворобою.

Згідно з ч.2.ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 чітко та конкретно не зазначила в чому полягають протиправні дії Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги суд проаналізував також звернення позивача до відповідача від 15.05.2023 з проханням замінити адвоката Осадчого В.І. на іншого адвоката у кримінальних провадженнях №0000021, №0002023, №0000057 у зв`язку з його хворобою.

Суд зазначає, що ні позивач ні відповідач не долучає жодних доказів про хворобу адвоката Осадчого В.І. Такі докази не надані і самим адвокатом Осадчим В.І. відповідачу.

Інших законних підстав для заміни адвоката Осадчого В.І. на іншого адвоката у кримінальних провадженнях №0000021, №0002023, №0000057 ні в заявах від 29.03.2023 та від 15.05.2023, адресованих відповідачу ні в позовній заяві не наводить.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у подальшому Закон 5076-VI).

Статтею 26 Закону 5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути в тому числі доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Професійні обов`язки адвоката визначені статтею 21 Закону 5076-VI, відповідно до яких під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Згідно з статтею 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що у Центру були відсутні законні підстави для задоволення заяви Позивача та заміни адвоката.

Статтею 23 цього ж Закону встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи у відносинах з адвокатами зобов`язані дотримуватися вимог Конституції України та законів України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішення. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський