Справа № 140/12759/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12759/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 19.11.2021 за її заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 26.11.2021 на підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської від 15.09.2022 у справі №165/29/22, яке набрало законної сили 17.10.2022;

зобов`язання призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 19.11.2021 за її заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 26.11.2021 на підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської від 15.09.2022 у справі №165/29/22, яке набрало законної сили 17.10.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.02.2012 ОСОБА_1 було встановлено інвалідність 3-ї групи (трудове каліцтво) і призначено пенсію по інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 57 років.

Позивач зазначає, що 26.11.2021 зверталась до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Листом від 02.12.2021 №0300-0206-8/49859 відповідач надіслав рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 02.12.2021 №74, яким було відмовлено ОСОБА_1 у розгляді заяви про призначення пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що її зареєстроване місце проживання не співпадає з зареєстрованим місцем проживання годувальника її померлого чоловіка.

30.12.2021 позивач звернулась в порядку окремого провадження до Нововолинського міського суду Волинської області із заявою про встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.09.2022 у справі №165/22/29, яке набрало законної сили 17.10.2022, встановлено факт спільного проживання позивача з чоловіком ОСОБА_2 і перебування її на його утриманні на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, до якої додала акт обстеження місця проживання від 07.06.2022. На підставі даної заяви позивачу призначено пенсію по втраті годувальника з 15.06.2022.

20.10.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою про повторний розгляд і задоволення її первинної заяви про призначення пенсії по втраті годувальника, яку вона подавала відповідачеві наприкінці 2021 року, відразу після смерті свого чоловіка, з урахуванням встановленого рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.09.2022 у справі №165/29/22 факту спільного проживання з її померлим чоловіком і перебування на його утриманні на його день смерті, який є підставою для призначення пенсії по втраті годувальника з 19.11.2021.

У листі від 05.12.2022 №10288/8442/Ц-02/8-0300/22 відповідач повідомив, що ГУ ПФУ у Вінницькій та Хмельницькій області на підставі заяви від 15.06.2022 прийнято рішення про переведення її на пенсію у разі втрати годувальника. Також відповідач зазначив, що ним був направлений лист до управлінь ПФУ у Вінницькій та Хмельницькій областях по питанню доопрацювання матеріалів її електронної пенсійної справи в частині права на переведення на пенсію у разі втрати годувальника на підставі заяви від 15.06.2022. Листом від 17.02.2023 №0300-0202-8/7152 відповідач повідомив, що акт від 07.06.2022 є документом, який засвідчує факт її перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 , а призначення її пенсії у разі втрати годувальника на підставі заяви від 15.06.2022 відповідає нормам чинного пенсійного законодавства.

Позивач зазначає, що у своїх відповідях від 05.12.2022 та від 17.02.2023 відповідач не звернув уваги на встановлений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.09.2022 у справі №165/29/22 факт її спільного проживання з її померлим чоловіком і перебування на його утриманні на день його смерті, як на підставу для призначення пенсії по втраті годувальника з 19.11.2021, а отже, вважає, що її заява від 20.10.2022 про повторний розгляд і задоволення первинної заяви від 26.11.2021 не була розглянута по суті.

Позивач не погоджується з відмовою у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме з 19.11.2021, так як вона 20.10.2022, в межах 12 місяців з дня смерті ОСОБА_2 , звернулась з заявою про повторний розгляд і призначення пенсії за її первинною заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яку подавала відповідачу 26.11.2021 на підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15.09.2022 у справі №165/29/22.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.24).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 16.02.2012 ОСОБА_1 було призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.11.2021 чоловік позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.06.2020) помер, що слідує з відповідного свідоцтва серії НОМЕР_2 (а.с.6-7).

26.11.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії в разі втрати годувальника (а.с.8).

За даною заявою ГУ ПФУ в м.Києві прийняло рішення №74 від 02.12.2021 про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання позивача не співпадає із зареєстрованим місцем проживання годувальника померлого позивача. Про вказаний факт позивач зазначає особисто в позовній заяві.

15.06.2022 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію в разі втрати годувальника, до якої долучила акт обстеження комісії КП «УЖК №1» від 07.06.2022, яким засвідчено, що померлий ОСОБА_2 проживав спільно з дружиною ОСОБА_1 в об`єднаних суміжних квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

На підставі вказаної заяви позивачу з 15.06.2022 призначена пенсія в разі втрати годувальника, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії №74 від 17.06.2022 (а.с.11-12).

У заяві від 20.10.2022 ОСОБА_1 просила призначити пенсію в разі втрати годувальника на підставі заяви від 02.12.2021 з врахуванням рішення суду від 15.09.2022, яким встановлено факт спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 та перебування на його утриманні на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

На вказану заяву відповідач у листі від 05.12.2022 повідомив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій та Хмельницькій області на підставі заяви від 15.06.2022 прийнято рішення про переведення на пенсію у разі втрати годувальника (а.с.15-16).

В додаток до даного листа відповідач поінформував, що рішення про переведення на пенсію у разі втрати годувальника прийнято з урахуванням акту від 07.06.2022, який є документом, що засвідчує факт перебування на утримання померлого ОСОБА_2 (лист від 17.02.2023).

07.04.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просила призначити їй пенсію по втраті годувальника з дати виникнення права на неї, з 19.11.2021 (а.с.19).

Листом від 04.05.2023 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про те, на її звернення по даному питанню листами управління від 05.12.2022 №10288/8442/Ц-02/8-0300/22 та від 17.02.2023 №0300-0202-8/7152 роз`яснено норми переведення на пенсію в разі втрати годувальника на підставі заяви від 15.06.2022 з урахуванням акту від 07.06.2022, що засвідчує факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 . У зв`язку з цим для перегляду права на переведення на згаданий вид пенсії з ранішого терміну немає підстав (а.с.21).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини третьої статті 36 Закону №1058-IV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.3 вказаного Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника);

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Зазначений перелік документів є вичерпним та визначальною умовою для встановлення права на пенсію по втраті годувальника є факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що члени сім`ї померлого годувальника, які самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Визначальною обставиною для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є доведення факту перебування на його утриманні.

Спірні правовідносини у даній справі виникли щодо дати, з якої позивач має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за твердженням ОСОБА_1 , пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна їй бути призначена з дня смерті годувальника, тобто з 19.11.2021. Таку позицію позивач мотивує нормами пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, відповідно до якого пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Разом з тим, суд зазначає, що частина перша статті 45 Закону №1058-IV регулює строки призначення пенсії вперше, в той час коли частина третя означеної статті встановлює строк переведення з одного виду пенсії на інший та обумовлює, що таке переведення здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Слід зазначити, що в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни щодо пенсійного забезпечення особи відбуваються виключно шляхом перерахунку пенсії або переведення з одного виду пенсії на інший.

В даному випадку, оскільки позивач, отримуючи пенсію по інвалідності, виявила бажання перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, тому переведення на такий вид пенсії здійснюється з дня подання заяви, а не з дня, що настає за днем смерті годувальника.

З матеріалів справи слідує, що 26.11.2021 позивач вперше звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

ГУ ПФУ в м.Києві прийняло рішення від 02.12.2021 №74, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні даного виду пенсії у зв`язку з тим, що її зареєстроване місце проживання не співпадає з зареєстрованим місцем проживання годувальника її померлого чоловіка.

Вказане рішення позивачем не оскаржене в адміністративному та судовому порядку, а тому є чинним на момент розгляду справи. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За повторною заявою позивача від 15.06.2022 про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, до якої остання долучила акт КП «УЖК №1» від 07.06.2022, яким підтверджено факт проживання померлого ОСОБА_2 спільно із дружиною ОСОБА_1 в об`єднаних суміжних квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , останню переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дати звернення, тобто з 15.06.2022, що відповідає вимогам частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.09.2022, яке набрало законної сили 17.10.2022, підтверджено факт спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 і перебування на його утриманні на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14), і зазначене рішення вона подала в межах 12 місяців з дня смерті годувальника, а тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника.

Однак такі доводи позивача суд відхиляє, оскільки при первинному зверненні із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (26.11.2021) такий документ пенсійному органу не був поданий, як і не був поданий документ, передбачений пунктом 2.11 Порядку №22-1, а саме документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про те, що при первинному зверненні із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника вона не могла надати документ на підтвердження спільного проживання з годувальником, оскільки лише 21.02.2022 було прийняте розпорядження Нововолинського міського голови №18-р «Про уповноваження щодо складання актів про фактичне проживання (не проживання) громадян», яким управляючі житлові компанії було уповноважено складати та посвідчувати акти про фактичне проживання (не проживання) громадян, позаяк доказів звернення до 21.02.2022 до органу місцевого самоврядування з заявою про складення такого акту та відмови у його складенні матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує, що результати розгляду заяв позивача про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 26.11.2021 та 15.06.2022 оформлені рішеннями ГУ ПФУ у м.Києві та ГУ ПФУ у Вінницькій області відповідно, які позивачем не оскаржувались.

Жодних рішень щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії в даному випадку відповідач не приймав. На заяви позивача від 20.10.2022 та 07.04.2023 були надані відповіді, у яких роз`яснено, що позивач була переведена на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 15.06.2022 та підстави для перегляду права на даний вид пенсії з більш раннього терміну відсутні.

Оскільки факт перебування позивача на утриманні померлого чоловіка відповідно до вимог пункту 2.11 Порядку №22-1 підтверджений разом із поданою заявою від 15.06.2022, тому остання правомірно переведена з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника саме з дати звернення, тобто з 15.06.2022, і підстави для переведення на вказаний вид пенсії з дня, наступного за днем смерті годувальника, відсутні.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій