Справа № 759/7058/23
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7058/23

пр. № 2-а/759/86/23

14 серпня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у квітні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд скасувати постанову головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняра Руслана Мироновича від 06.04.2023 серії АС № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 123 КУпАП закрити, стягнути з бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1555 грн 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що 06.04.2023 головним інспектором з паркування КМДА Вінярем Р.М. винено постанову серії 1КІ № про накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотографування, оскільки ОСОБА_1 порушив п. 15.9 г Правил дорожнього руху (ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, крім цього інспектором з паркування складено акт огляду та тимчасового затримання автомобіля позивача (Лексус, днз НОМЕР_1 ) з огляду на порушення пп. г п. 2 ст. 264 КУпАП, однак позивач вважає, що вказана постанова прийнята незаконно з огляду на те, що постанова про адміністративне правопорушення та інші матеріали не підтверджують, що автомобіль позивача був припаркований з порушенням п. 15.9. г ПДР, а саме, що такий автомобіль знаходився ближче ніж за 10 м від пішохідного переходу, зокрема, матеріали фотофіксації містять фото автомобіля Лексус недалеко від пішохідного переходу, однак, на фото № 3 відсутні чіткі заміри, які б свідчили, що від автомобіля до краю пішохідного переходу менше ніж 10 метрів, зроблені інспектором заміри не містять орієнтирів на місцевості, а саме на фото № 3 інспектор з паркування виміряв відстань від задньої частини автомобіля позивача і до каналізаційного люка, але не до краю пішохідного переходу також із вказаного фото незрозуміло, яка відстань від краю пішохідного переходу до задньої частини автомобіля, оскільки на фото № 3 не показано, що замір відстані зроблений саме до краю пішохідного переходу, при цьому пішохідний перехід взагалі не потрапив на це фото, внаслідок чого матеріали фотофіксації не підтверджують, що позивач припаркував автомобіль ближче ніж за 10 м до пішохідного переходу, що своєю чергою виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а оскільки в діях ОСОБА_1 немає порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, відповідно і відсутні підстави для складання акту тимчасового затримання, як наслідок, автомобіль «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 не підлягав евакуації з підстав визначених пп. г п. 1 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП через недоведеність того, що автомобіль створював суттєві перешкоди дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. Внаслідок зазначених обставин, які полягають в незаконості дій відповідача щодо евакуації автомобіля «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 , позивач змушений був оплатити витрати з евакуації, витрати на зберігання автомобіля на спецмайданчику, що є збитками, яких зазнав позивач через незаконні дії відповідача, та які змушений був понести для того аби забрати автомобіль зі спецмайданчика.

14.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому позивач зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 280 КУпАП уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. На підставі чого із матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Додатково головним інспектором з паркування здійснено замір відстані за результатами якого встановлено, що транспортний засіб «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 розташовано на відстані 4 м. 90 см. до пішохідного переходу, а тому враховуючи викладені обставини, таке розміщення транспортного засобу є порушенням пункту 15.9 г) ПДР, відповідно до якого зупинка транспортного засобу забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Враховуючи те, що матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення - розміщення транспортного із порушеннями зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, вони мають розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

28.06.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову шляхом скасування постанови головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг. управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняра Р.М. від 06.04.2023 серії АС № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1555 грн. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 17100 грн 0 коп. за пошкодження автомобіля, зазначивши, що при затриманні та евакуації автомобіля на штрафмайданчику позивач не був присутнім проте після оплати штрафу позивач приїхав забирати автомобіль виявив пошкодження автомобіля та звернувся з відповідною заявою до поліції, однак через те, що працівниками поліції не видано позивачу ніяких підтверджувальних документів про прийняття його заяви він звернувся до ГУ НП в м. Києві з адвокатським запитом, проте відповідь на цей запит ще не надійшла, внаслідок дій відповідача щодо евакуації автомобіля позивач зазнав реальних збитків, які полягають у пошкодження його автомобіля, а саме: пошкодження АФП правого боку, правого крила, передніх дверей, правої частини переднього бамперу. Далі, позивач звернувся до СТО та отримав рахунок на ремонт автомобіля на суму 17100 грн 00 коп. з переліком робіт, які необхідно виконати для відновлення автомобіля та їх вартістю.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 17, 18).

Ухвалою судді від 19.04.2023 зазначену позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з не сплатою судового збору (а.с. 20, 21).

Ухвалою судді від 26.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 28, 29).

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.201).

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з парування Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Вінярем Р.М. винесено постанову серія 1КІ№ від 06.04.2023 згідно якої ОСОБА_1 06.04.2023 о 09 год. 13 хв. на вул. Жилянська, 37/13 у м. Києві транспортний засіб «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 зупинив на пішохідному переході або ближче 10 метрів до нього, чим порушив п. 15.9 г) ПДР на підставі чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн 00 коп. (а.с. 12).

06.04.2023 о 09 год. 39 хв. головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з парування Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Вінярем Р.М. складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно якого, ним було здійснено затримання транспортного засобу «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом доставлення його на штрафний майданчик чи стоянку за адресою: м. Київ, вул. Наб.-Лугова, 4 у зв`язку із порушенням пп. Г п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП (а.с. 13).

Як вбачається із матеріалів справи 06.04.2023 було здійснено фотофіксацію правопорушення, згідно якого автомобіль «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 розташовано на відстані ближче 10 метрів (а.с. 14).

Згідно з квитанцій за сплату штрафів № від 06.04.2023 позивачем сплачено 340 грн 00 коп. штрафу за адміністративне правопорушення; 1270 грн 00 коп. за евакуацію ААҐ4448СВ та 144 грн 00 коп. за збереження ТЗ НОМЕР_1 на спец. Майданчику за 1 діб (а.с. 15).

06.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника Подільського УП ГУНП у м. Києві в якій повідомив, що при евакуації його автомобіля «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено пошкодження АФП правої сторони, крило, передні двері, права частина переднього бамперу.

Так, згідно наряду-замовлення № від 10.04.2023 було здійснено ремонт автомобіля «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого склала 17100 грн 00 коп.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Зі змісту постанови вбачається, що транспортний засіб зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Згідно з п. 15.9 г) ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За змістом п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Постановою КМУ від 14.11.2018 № 990 затверджено Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, відповідно до положень п. 2 якого тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі, зокрема, вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, евакуація можлива у випадку, якщо автомобіль суттєво перешкоджає дорожньому руху, що було встановлено при розгляді справи з огляду на його розміщення. Рішення щодо суттєвого чи несуттєвого такого перешкоджання приймає саме уповноважена особа, в даному випадку інспектор з паркування.

Згідно з п. 4 вказаного вище Порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку інспектор з паркування викликає евакуатор.

Згідно з розділом 7 Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування. Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису (п. 7.1); розглядати справа про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено (п. 7.2); складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень (п. 7.3.); накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису (п. 7.4.); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7.5.).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 № 2089.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З аналізу положень ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

На виконання вказаних вимог, до поданого відзиву стороною відповідача додано фотознімки, які містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Так, на наданих фотознімках чітко зображено, що автомобіль зупинений біля пішохідного переходу, а саме ближче 10 м від нього, що можливо встановити як візуально, а також згідно здійснених інспектором замірів.

Попри доводи позивача, очевидним є те, що даним випадком створено явні перешкоди дорожньому руху, оскільки одразу за припаркованим автомобілем є заїзд, помітність якого для інших учасників дорожнього руху може бути ускладненою.

Тобто, автомобіль позивача зупинено з порушенням ПДР України, отже, наявне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке належним чином зафіксоване, при цьому суд звертає увагу, що позивач подаючи до суду позов просить скасувати постанову від 06.04.2023 №, при цьому 06.04.2023 відносно позивача винесено постанову серія 1КІ №, внаслідок чого суд дослідивши подані матеріали справи бере до уваги фактичні обставини справи на яких сформовано позов.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Що стосується вимог про стягнення вартості евакуації транспортного засобу в розмірі 1555 грн 00 коп., що включає в себе витрати за послуги евакуатора у розмірі 1270 грн 00 коп., комісію за проведення платежу у розмірі 127 грн 00 коп., витрати за зберігання на спец майданчику у розмірі 144 грн 00 коп., комісію за проведення платежу у розмірі 14 грн 00 коп., а також вимог щодо стягнення кошті в у розмірі 17100 грн 00 коп. за ремонт автомобіля слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами факту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв`язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди.

При цьому, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Враховуючи те, що судом не встановлено факту протиправної поведінки відповідача, та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачу шкодою, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

V. Розподіл судових витрат

у відповідності до положень ст. 139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 7, 122, 126, 247, 251, 265-4 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 19, 20, 46, 48 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 14.08.2023.