Справа № 460/8405/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/8405/20 пров. № А/857/16913/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Довгополова О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 460/8405/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції Щербаков В.В.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області ( далі ТУ ДСА), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати до стажу позивачки для визначення розміру доплати за вислугу років періоду роботи стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області з 01.08.1984 по 16.03.1986, а також щодо відмови у видачі позивачці довідки розрахунку стажу з урахуванням періоду стажування та оновленої довідки про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,1 і розміру доплати за вислугу років 60 %; - зобов`язати відповідача зарахувати до стажу позивачки для визначення розміру доплати за вислугу років період роботи стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області з 01.08.1984 по 16.03.1986 і видати позивачці довідку розрахунку стажу з урахуванням вказаного періоду стажування та оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.02.2020, обчислену виходячи із базового розміру посадового окладу для судді місцевого суду, працюючого на відповідній посаді, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1 та розміру доплати за вислугу років 60%.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що відмова відповідача у видачі позивачці довідки про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,1, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII ( далі Закон № 1402-VIII), не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, порушує права позивачки, оскільки сприяє зменшенню розміру належного їй грошового утримання. Щодо зарахування періоду роботи на посаді стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області, то суд дійшов висновку, що пунктом 3 Порядку № 283 було передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посада стажиста не була передбачена штатними розписами, а тому у відповідача були відсутні підстави для зарахування роботи позивачки на посаді стажиста народного судді за вказаний період до стажу державної служби.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ).

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Постановою Верховної Ради України від 18.09.2008 №534-VI позивачку було звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку і згідно з наказом ТУ ДСА за №130-к від 09.10.2008 відраховано зі штату Рівненського міського суду Рівненської області. З жовтня 2008 року позивачка отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % грошової винагороди судді, працюючого на відповідній посаді. На даний час позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

21.02.2020 позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу їй довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, вимог статті 135 та пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII.

04.03.2020 відповідачем видано позивачу довідку № 229-04/20 про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді від 02.03.2020 № 63., згідно якої суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2020 року становить 94590 грн, в тому числі: 1) оклад 63060грн; 2) доплата за вислугу років (50%) - 31530грн; 3) доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 0грн; 4) доплата за науковий ступінь - 0грн; 5) доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, - 0грн. Зміст вказаної вище довідки свідчить на корить того, що посадовий оклад був визначений відповідачем із розрахунку 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2020 (2102,00 х 30 = 63060грн).

Не погоджуючись з даними, зазначеними в довідці про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді від 02.03.2020 № 63, 24.06.2020 позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила зарахувати до її стажу для визначення розміру доплати за вислугу років періоду перебування на посаді стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області з 01.08.1984 по 16.03.1986 і видати довідку розрахунку стажу з урахуванням періоду стажування, а також оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.02.2020, обчислену виходячи із базового розміру посадового окладу для судді місцевого суду, працюючого на відповідній посаді, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, та розміру доплати за вислугу років 60%.

01.09.2020 позивачка повторно звернулася до відповідача з письмовою заявою щодо видачі довідок про розрахунок стажу для обчислення доплати за вислугу років та про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.02.2020.

14.09.2020 супровідним листом за № ЗГ-61/2020-62/20 відповідач надіслав позивачу копію листа від 27.07.2020 № ЗГ-38-2020-51/20, в якому зазначено про відсутність правових підстав для зарахування до стажу позивача періоду роботи стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області. Також відповідач повідомив, що з метою врегулювання питання застосування регіонального коефіцієнту при визначенні посадового окладу судді для перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання та однакового підходу до застосування відповідної норми закону Державною судовою адміністрацією України 12.03.2020 направлено до Комітету з питань правової політики Верховної Ради України лист про надання роз`яснення і після отримання відповідної інформації позивачу додатково буде надана відповідь на її заяву в цій частині.

На чергове звернення позивачки, відповідач листом від 28.10.2020 №ЗГ-64/2020-72/20 повідомив про те, що згідно штатного розпису Рівненського міського суду Рівненської області на 2020 рік суддям, які здійснюють правосуддя в суді, затверджений посадовий оклад з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1 в розмірі 69366грн, іншим - в розмірі 63060грн. При цьому відповідач зазначив, що постановою Верховної Ради України від 18.09.2008 позивач звільнена з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області та з того часу правосуддя не здійснює, тому видати довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 19.02.2020, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1 в територіального управління немає підстав.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними позивачка звернулася до суду позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положень ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII), чинного на час призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше при значеного щомісячного довічного грошового утримання.

Так, згідно ч.1, 2 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно ч.4 ст.135 Закону №1402-VIII, до базового розміру посадового окладу, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

За змістом ч.ч.5-8 ст.135 Закону №1402-VIII, розміри щомісячних доплат встановлюються за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності, а також за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною 10 статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Згідно ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Складовою суддівської винагороди є посадовий оклад.

При цьому, ч.3 ст.135 цього Закону визначено поняття базового розміру посадового окладу та ч.4 ст.135 цього ж Закону встановлена можливість застосування до базового розміру посадового окладу регіональних коефіцієнтів.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат. При цьому, посадовий оклад судді складаються з базового розміру посадовою окладу судді та застосованого до нього відповідного регіонального коефіцієнту.

Тобто, передбачений ч.4 ст.135 Закону №1402-VIII регіональний коефіцієнт є складовою частиною посадового окладу судді, а не доплатою.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що регіональні коефіцієнти до посадового окладу застосовуються лише у разі здійснення суддею правосуддя.

У виданій відповідачем довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказано посадовий оклад на рівні 63060 грн.

Відтак, оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається відповідно до розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, то вказаний регіональний коефіцієнт повинен також враховуватися при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стосовно зарахування періоду роботи позивачки на посаді стажиста народного судді до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів зазначає таке.

01.08.1984 по 16.03.1986 позивачка працювала стажистом Сарненського районного народного суду Рівненської області. 17.03.1986 на підставі наказу № 28-к зарахована на посаду народного судді у штат Сарненського районного народного суду Рівненської області. Даний факт підтверджуються трудовою книжкою.

згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З аналізу наведеного вбачається, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання також відноситься час роботи на посадах в Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.

Статтею 67 Закону УРСР "Про судоустрій" від 05.06.1981 №2022-Х (в редакції Закону від 05.06.1981) було передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджуються начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлених Міністром юстиції Української PCP.

З наведеного вбачається, що організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) народними судами у розглядуваний період роботи позивачки на посаді стажиста здійснювалося відповідними відділами юстиції виконавчого комітету відповідних обласних Рад чи обласних державних адміністрацій, що свідчить про наявність підстав для зарахування до загального стажу роботи позивачки, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, і період роботи позивачки на посаді стажиста Сарненського районного народного суду Рівненської області.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.п.4.2 п.10 Постанови ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР від 18 липня 1972 року №535 «Про заходи щодо подальшого удосконалення вищої освіти в країні» випускники вищих навчальних закладів для набуття необхідних практичних навичок проходять за місцем розподілення на підприємствах і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну платню відповідно штатного розкладу. Загальне керівництво стажуванням покладається на галузеві міністерства і відомства, в веденні яких перебувають ці підприємства, організації та установи.

Згідно із п.1 Положення про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженого Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25 червня 1973 року, також передбачалось, що молоді спеціалісти, які закінчили вищі навчальні заклади, проходять за місцем розподілення на підприємствах, в організаціях і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну плату згідно штатного розкладу.

Відповідно до п.5, 15 вищевказаного Положення час стажування зараховується в трирічний строк роботи молодого спеціаліста за місцем розподілу. Під час стажування молодий спеціаліст: користується всіма правами і пільгами, встановленими для працівників цього підприємства (організації, закладу) які обіймають аналогічну посаду; несе обов`язки, покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; виконує функціональні обов`язки щодо займаної посади, визначеними відповідними інструкціями і положеннями, з урахуванням індивідуального плану.

Згідно із п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у п.2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про належність до зарахування позивачці до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи в якості стажера Сарненського районного народного суду Рівненської області та, відповідно, необхідність здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 460/8405/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
А. Р. Курилець