Справа № 420/12734/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Підприємства «Флагман» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022//200409/1 від 23.12.2022 року та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500500/2022/001472.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час переміщення товару через митний кордон України декларантом до Одеської митниці подана митна декларація з визначеною декларантом вартістю товару. Однак за результатами митного оформлення митним органом прийнято рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500500/2022//200409/1 від 23.12.2022, картку відмови № 500500/2022/001472. Позивач з даними рішенням та карткою відмови не погоджується та вважає їх протиправними та такими, що порушує його права та інтереси. Документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару були відсутні. Подані позивачем (декларантом) документи містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованих товарів, відомості щодо ціни та не містять розбіжностей. У позивача не існувало обов`язку із надання відповідачу страхового полісу або іншого доказу страхового покриття. Доводи відповідача про відсутність даних щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або пакувальних матеріалів є хибними. Відповідачем не було проведено консультацію між декларантом та митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості. Відповідачем неправомірно застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів. У зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення про коригування та картки відмови на позивача було покладено додаткові фінансові зобов`язання у вигляді митних і інших пов`язаних платежів, що призвело до порушення майнових прав позивача.

Ухвалою судді від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.06.2023 до суду від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару.

На виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA41U6 від 21.12.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200409/1 від 23.12.2022, а саме: 1) у рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.12.2022 № 13/12 платником зазначено «той самий»; у рахунку про транспортне перевезення від 15.12.2022 № 49 не зазначено відправника та отримувача послуг при тому, що всі банківські комісії за рахунок відправника. Пунктом 2.1 договору про перевезення від 01.06.2022 № 01062022 передбачено письмову заявку на транспортно-експедиторські послуги, але в наданому інвойсі на перевезення від 14.12.2022 №219 «проформа-інвойс документ не видавався»; 2) в копії експортної декларації № 5025569 від 22.10.2022 зазначено умови поставки CIF, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) каталоги, специфікації фірми - виробника товару. 23.12.2022 декларантом були надані витребувані документи та був наданий лист про те, що додаткові документи надаватися не будуть. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другійчетвертій статті 53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 22UA41U6 від 21.12.2022 містилися розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Ухвалою суду від 31.07.2023 в задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 вересня 2022 року між Підприємством «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Одеса, Україна) та RAJ INTERNATIONAL (м. Діса, Індія) укладено Контракт на поставку товару № RAJ/99/2022-23 від 28.09.2022 року (далі Контракт) відповідно до умов яких Продавець, RAJ INTERNATIONAL, зобов`язався поставити товар, а Покупець, Підприємство «Флагман» у формі ТОВ, сплатити його вартість й отримати його відповідно до умов укладеного Контракту.

Відповідно до п. 2.1. Контракту, поставка товару здійснюється морським транспортом на умовах поставки CFR у редакції «ІНКОТЕРМС 2020». Географічним пунктом доставки погоджено порт Варна, Болгарія, куди товар прибуває в контейнері з Індії з подальшим перевантаженням у автомобільний транспорт із метою доставки в м. Одеса, Україна, та узгоджено загальну кількість та вартість товару.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 22UA41U6 від 21.12.2022, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар Підприємства «ФЛАГМАН», а саме:

- товар № 1 - червоний перець (чілі), перець роду Capsicum Annum, сушений, мелений, порошкоподібний, колір ASTA 40-60, гострота 20-25К min, розм. сіта 80 мкн - 9000 кг. Упаковано в мішках по 25 кг. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетичномодифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL;

- товар № 2 турмерик (куркума) ціле коріння, розм. 5-6.5 см, розновід Sangli, вміст куркуміну 2-4% - 1500 кг.; Турмерик (куркума) мелена, розмір сита 60-80 мкн: розновид Nizamabad, вміст куркуміну 1.5-2% мін - 5000 кг.;розновід Sangli, вміст куркуміну 2-2.5% мін - 3000 кг.; розновид Sangli, вміст куркуміну 3-3.5% мін - 1500 кг. Упаковано в мішках по 25 кг. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL;

- товар № 3 фенугрек (гуньба сінна, Trigonella Foenum-graecum) насіння висушене ціле, неподрібнене, розм.4-6мм- 2500кг Не для сівби. Упаковано в мішках по 25 кг. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL;

- товар № 4 гвоздика ціла (Syzygium Aromaticum), цілі квіткові бруньки, розм. 15-25мм - 1000 кг. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL;

- товар № 5 - насіння кунжута (Sesamum Indicum) ціле, не подрібнено, кунжут чорний, розм. 3-6мм, насіння необрушене, сортова чистота 99% - 2500 кг. Не для сівби. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL;

- товар № 6 насіння куміну (зіра) ціле, неподрібнені, немелені, тип Europe, розм. 4-7мм - 2000 кг. Не для сівби. Не в первинній упаковці, не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетичномодифікованих організмів. Торгівельна марка - FLAGMAN. Країна виробництва - IN. Виробник - RAJ INTERNATIONAL.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 22UA41U6 від 21.12.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

1. Контракт на поставку товару № RAJ/99/2022-23 від 28.09.2022;

2. Проформа інвойс №RAJ/99 від 28.09.2022 року з перекладом на українську мову;

3. Комерційний інвойс № EXP139 від 22.10.2022 року з перекладом на українську мову;

4. Сертифікат про походження товару (непреференційний) (комбінована декларація та сертифікат) № 21958 від 01.11.2022 року, з перекладом на українську мову;

5. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову

6. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

7. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

8. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

9. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

10. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

11. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

12. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

13. Протокол якості QFD від 05.11.2022 з перекладом на українську мову;

14. Пакувальний лист № EXP139 від 22.10.2022 з перекладом на українську мову;

15. Страховий поліс № С000818995 від 04.11.2022 з перекладом на українську мову;

16. Митна декларація країни відправлення № 5025569 від 22.10.2022;

17. SWIFT повідомлення на загальну суму поставки від 30.09.2022 та 14.11.2022;

18. Договір № 01062022 від 01.06.2022 про надання транспортно-експедиторських послуг;

19. Інвойс на транспортно-експедиторські послуги з організації транзиту вантажів № 219 від 14.12.2022;

20. Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 12122022 від 12.12.2022;

21. Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 08082022 від 08.08.2022;

22. Довідка про транспортні витрати № 1від 14.12.2022 в рамках Договору №12122022 від 12.12.2022;

23. Довідка про транспортні витрати № 1від 15.12.2022 в рамках Договору №08082022 від 08.08.2022;

24. Рахунок № 13/12 від 15.12.2022 до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 12122022 від 12.12.2022;

25. Рахунок № 49 від 15.12.2022 до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 08082022 від 08.08.2022;

26. Договір про надання послуг митного брокера МБ-000005/21 від 31.05.2021;

27. Міжнародна товаро-транспортна накладна (СMR) № 1/14.12.2022 від 14.12.2022;

28. Міжнародна товаро-транспортна накладна (СMR) № 2/14.12.2022 від 15.12.2022;

29. Митна декларація, за якою було відмовлено № 22AU41U6 від 21.12.2022.

На виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA41U6 від 21.12.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200409/1 від 23.12.2022, а саме:

1) у рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.12.2022 № 13/12 платником зазначено «той самий»; у рахунку про транспортне перевезення від 15.12.2022 № 49 не зазначено відправника та отримувача послуг при тому, що всі банківські комісії за рахунок відправника. Пунктом 2.1 договору про перевезення від 01.06.2022 № 01062022 передбачено письмову заявку на транспортно-експедиторські послуги, але в наданому інвойсі на перевезення від 14.12.2022 №219 «проформа-інвойс документ не видавався»;

2) в копії експортної декларації № 5025569 від 22.10.2022 зазначено умови поставки CIF, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

3) каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

23.12.2022 року Підприємством Флагман у формі ТОВ було надано наступні документи: 1) Лист вих. № 1041 від 23.12.2022 року з аргументацією незаконності дій державного інспектора Асланова В.В.; 2) Лист вих. №1042 від 23.12.2022 року з копіями наступних документів: - прейскурант виробника з перекладом на українську мову; - каталог виробника з перекладом на українську мову; - калькуляція собівартості виробника з перекладом на українську мову; - інформацію біржових організацій про вартість товару або сировину у формі електронного онлайн витягу (у відповідності до повідомлення державного інспектора й закріпленого частиною 8 п.3 ст.53 МКУ права замість висновків експертних організацій); - висновок профільного експерту(обрано саме його в силу відсутності чітких вимог державного інспектора в електронному повідомленні № 394396 від 22.12.2022 року щодо конкретної спеціалізованої організації); - транспортні документи (заявка № 24 до Договору № 01062022 від 01.06.2022 року для підтвердження витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до митного кордону України; платіжні доручення перевезення № 2392 від 16.12.2022 року та №2396 від 19.12.2022 року); - виписки з бухгалтерської документації (копії оборотно-сальдової відомості та виписки по рахунку 632; платіжні доручення на повну вартість поставки № 75 від 22.12.2022 року та № 95 від 22.12.2022 року; зареєстровані податкові накладні).

Отже декларантом були надані витребувані документи та був наданий лист про те, що додаткові документи надаватися не будуть. Однак висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями надані не були.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» відповідачем встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 2 1,383 дол. США/кг. нетто (МД від 13.11.2022 № UA500500/2022/41798), ніж заявлено декларантом 1,267 дол. США/кг. нетто; по товару № 3 1,277 дол. США/кг. нетто (МД від 11.10.2022 № UA401020/2022/46528), ніж заявлено декларантом 1,108 дол. США/кг. нетто; по товару № 4 10,25 дол. США/кг. нетто (МД від 03.10.2022 № UA100380/2022/311582), ніж заявлено декларантом 9,22 дол. США/кг. нетто.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500500/2022/001472 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 22UA36U7 від 24.12.2022 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 19 890,27 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14, від 20.10.2020 у справі №809/1056/16 та ін.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товарів, так і на вимогу митниці, надано всі наявні у нього документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару. Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, у рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.12.2022 № 13/12 платником зазначено «той самий»; у рахунку про транспортне перевезення від 15.12.2022 № 49 не зазначено відправника та отримувача послуг при тому, що всі банківські комісії за рахунок відправника. Пунктом 2.1 договору про перевезення від 01.06.2022 № 01062022 передбачено письмову заявку на транспортно-експедиторські послуги, але в наданому інвойсі на перевезення від 14.12.2022 №219 «проформа-інвойс документ не видавався».

В рахунку № 13/12 від 15.12.2022 зазначено, що платником й отримувачем послуг є одна й та ж сама особа (Підприємство «Флагман» у формі ТОВ), що не суперечить суті господарської операції та змісту договору між сторонами.

До рахунку додається платіжне доручення зміст якого дає змогу ідентифікувати отримувача послуг, який і є платником. Рахунок, у свою чергу складено згідно норм та інструкціям діючого законодавства України.

Рахунок № 49 від 15.12.2022 р. (перевезення товару до митного кордону України) має посилання на договір № 08082022 від 08.08.2022 року і СМR 2/14.12.2022 р. До рахунку додано платіжне доручення, зміст якого дає змогу ідентифікувати платника (отримувача послуг), так і надавача послуг (отримувача переказу).

Заявка до договору від 01.06.2022 № 01062022 за своєю суттю та змістом не є транспортним (перевізним) документом в силу відсутності в останній подібного роду даних. Заявка лише підтверджує домовленість сторін щодо умов майбутнього перевезення.

Натомість зміст необхідної інформації митний орган міг встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом.

Крім того, митним органом зазначено, що в копії експортної декларації № 5025569 від 22.10.2022 зазначено умови поставки CIF, проте не зазначено географічний пункт переходу відповідності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Нормами діючого законодавства України не передбачено жодного нормативно правового акту, який би встановлював вимоги до правил і порядку заповнення експортерами Індії митної декларації країни відправлення.

Згідно програмного забезпечення, яке передбачено для заповнення митної декларації в країні відправлення, не треба зазначати географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів. А тільки код товару, що і зазначено в графі 7 митної декларації країни відправлення. Крім того, самі умови поставки CIF, виходячи з їх тлумачення (Інкотермс 2020) передбачають, що географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця це порт призначення.

Разом з тим у графі 15 митної декларації країни відправлення цей пункт вказано а саме зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів BGVAR (Varna) (Болгарія, порт Варна).

Митний орган може перевірити легітимність документу, а саме митної декларації країни відправлення, за кьюар кодом, який вказано у верхньому правому куті.

В наданій до митного оформлення митній декларації країни відправлення зазначено, що документ видано на підставі к контракту (з номером та датою), в якому, в свою чергу також зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Відповідачем не взято до уваги приписи ст.8 МК України, якою передбачено принцип презумпції невинуватості. Крім того, відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

Окремо суд зауважує, що за встановленими у цій справі обставинами, суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішенні про коригування митної вартості, які у процедурі митного оформлення є кінцевими та позбавляють декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 КАС України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 у справі № 1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що витребовуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

При цьому суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Під час розгляду справи митний орган не довів належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було прийнято спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно рішення п. 71 Європейського суду з прав людини у справі "Звежинський проти Польщі" позбавлення майна, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності.

Під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі "Pressos Compania Naviera S. A." та інші проти Бельгії". Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар.

При цьому, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно п. 17 рішення ЄСПЛ у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про недотримання позивачем вимог митного законодавства і не довів правомірності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови, у зв`язку із чим останні підлягають скасуванню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Підприємства «Флагман» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65007, м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 3/5 А; ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана і Юрія, 21-А; ) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (корегування) митної вартості товару, картки відмови задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 500500/2022//200409/1 від 23.12.2022 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500500/2022/001472.

Стягнути з бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Підприємства «Флагман» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю судові витрати в розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім грн 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк