Справа № 635/5087/23
Суддя: Даниленко Т. П.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/5087/23
Провадження № 2-а/635/38/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2023 року в м. Харків, по вул. Ахієзерів, 18-а, о 17 год. 18 хв. інспектором УПП у Харківській області лейтенантом поліції Ковригою Ігорем Петровичем було винесено постанову серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно фабули постанови, 26.06.2023 року о 17 год. 04 хв. в м. Харків, по вул. Роганська, 130 водій ОСОБА_1 , керував ТЗ ВАЗ 21091 днз НОМЕР_1 при цьому на законну вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, чим порушив п.2.4.а. ПДР - керування Т/3 особою, не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстр, документи на Т/3, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на Т/3, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т/3, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справа відносно мене підлягає закриттю з наступних підстав: 26 червня 2023 року ОСОБА_1 , був незаконно зупинений співробітниками поліції, які почали вимагати від нього пред`явлення для перевірки документів, а саме: посвідчення водія на право керування Т/3 та свідоцтво про реєстрацію Т/3. Він запитав у них, у зв`язку з чим він має пред`являти документи, оскільки Правил дорожнього руху не порушував та не є учасником ДТП, а тому попросив їх назвати підставу для перевірки документів у відповідності до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» та підставу для зупинки транспортного засобу у відповідності до статті 35 цього ж Закону. Не назвавши мені вищезазначених підстав співробітники поліції почали оглядати його транспортний засіб та побачивши невелику тріщину на бампері його авто, почали звинувачувати його в тому, що він може бути учасником ДПТ. Після цього у них виникли підозри, що він перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та запропонували йому проїхати в наркотичний центр для проходження огляду в лікаря. Він погодився на це, оскільки усвідомлював, що у разі його відмови буде притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП. Разом з поліцейськими вони направилися на проходження огляду до нарколога. Після проведеного огляду вийшли з наркологічного центру. ОСОБА_1 запитав, чи може він бути вільним і їхати далі у своїх справах? У відповідь на його запитання співробітники поліції почали зачитувати йому права як особі, що притягується до адміністративної відповідальності та розглядати справу щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 126 КУпАП. Він отримав копію постанови серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року і вже після цього співробітники поліції його відпустили. Крім того, була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме було порушено право на ознайомлення з підставами зупинки та підставами для перевірки документів не було реалізоване інспектором поліції Ковригою Ігорем Петровичем, постанова серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена неподалік медичного закладу, до якого було доставлено для проходження огляду на стан наркотичних речовин, а не безпосередньо за місцем вчинення адміністративного правопорушення, як цього вимагає ст. 276 КУпАП. Інспектор виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи; крім того не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу; особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не були повністю роз`яснено процесуальні права, не були вирішені клопотання, а головне - не були дослідженні докази. В свою чергу це свідчить про винесення інспектором поліції постанови з порушенням вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП. Розгляд справи фактично був відсутній, були допущені порушення вимог, передбачені ст. 268 КУпАП. Разом з тим, інспектор виніс оскаржувану постанову без своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Правил дорожнього руху він не порушував, не був учасником ДТП, всі документи (посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс) були наявні та відповідали вимогам чинного законодавства. Водночас вимог вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 не порушував та доказів зворотнього Інспектором поліції надано не було. Доказів порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.1.а, 2.1.Г, ПДР - матеріали адміністративної справи не містять, а навпаки, вказують про дотримання ним норм законодавства та правил, а отже притягнення його до адміністративної відповідальності є таким, що не відповідає реальним обставинам та матеріалам справи. Факт дотримання ОСОБА_1 Правил дорожнього руху підтверджується цією ж постановою, оскільки вона була винесена лише за ч.1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки), а тому вважає дану постанову протиправною, просить її скасувати, провадження по справі закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на свою користь.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач - Департамент патрульної поліції у судове засідання свого представника не направив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, причин неявки суду не повідомив. Надав відзив, згідно якого позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, з вказаним позовом не погоджується, позовні вимоги не визнає, підставою для зупинки транспортного засобу, на якому рухався Позивач, була, на переконання інспектора наявність очевидних ознак, що свідчать про механічні пошкодження транспортного засобу, причиною яких могла бути дорожньо-транспортна пригода, відповідач вважає, що у інспектора були наявні підстави для зупинки транспортного засобу за частиною третьою статті Закону України «Про Національну поліцію». Позиція Позивача про те, що право вимагати в особи документи виникає у поліцейського лише тоді, коли наявні докази факту вчинення такою особою порушення ПДР, тобто доведеним прямими доказами, є неправильною, оскільки це суперечить положенням п.2 та п.5 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» та може призвести до не встановлення особи, відносно якої існує підозра у вчиненні правопорушення та безкарності правопорушників, а також бути перешкодою у процедурі розгляду справи відносно конкретної особи, незалежно від його результату (виправдання чи притягнення до відповідальності). Отже, твердження Позивача, про те, що поліцейський діяв неправомірно, так як не ознайомив на його прохання з доказами порушення пункту 2.4 «а» є неспроможними, оскільки таких прямих доказів в розпорядженні поліцейського в той час не було. Від моменту зупинки транспортного засобу інспектором було ввімкнено портативний відеореєстратор, закріплений на форменому одязі та велась безперервна відеофіксація до кінця події. Водночас, вказане не може слугувати виправданням поведінки Позивача, який категорично відмовився від виконання законної вимоги поліцейського, не надавши документи на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб, в якому він займав місце водія. Враховуючи вищенаведене та аргументи позовної заяви можна прийти до висновку, що Позивач помилково трактує вимоги діючого законодавства, яке регулює дані правовідносини, а саме, що в нього було право не пред`явити поліцейському витребувані документи. При цьому, наявність чи відсутність у Позивача можливості бути обізнаним з нормами закону, не має прямого впливу на склад правопорушення. Встановивши факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення інспектором, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення Позивачем ПДР, зроблено висновок про необхідність притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та правомірно виніс відносно Позивача постанову серії ЕАС № 7234458 від 26.06.2023. За таких обставин Відповідач вважає, що інспектор під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого відмова надати документи зі сторони позивача є лише його суб`єктивним уявленням, яке склалося внаслідок неуважного ставлення Ковриги І.П. до дій та слів позивача під час його зупинки, оскільки позивач не заявляв про відмову від пред`явлення документів, а попрохав назвати йому підставу для перевірки документів у відповідності до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» та підставу для зупинки транспортного засобу у відповідності до статті 35 цього ж Закону за яким до нього були застосовані ці заходи. Між цими двома діями є велика різниця, яку відповідач не враховує, послуговуючись категоричністю стосовно затримок у пред`явленні документів, і незважаючи на причини даних затримок - одразу кваліфікує їх як повну відмову позивачем надати документи, що є в корені невірною позицією. Якщо залишити позицію відповідача без його хибного уявлення про наявність відмови надати документи позивачем - стає зрозуміло, що винесення постанови серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023. про накладення штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за ч.1 статті 126 КУпАП є незаконним. Окрім того, скарга не містить жодної аргументації, яка б спростовувала позовну заяву, оскільки відповідач у своїй аргументації виходить з того, що позивачем, було неправильно трактовано норми чинного законодавства, в тому числі відповідач зазначає, що позиція позивача полягає в тому, що поліцейський нібито мав право вимагати пред`явлення документів лише тоді коли наявні докази факту вчинення правопорушення особою до якої пред`являється вимога, проте, позиція позивача від самого початку є хибною, оскільки позивач не відмовлявся від пред`явлення документів, а отже і не міг трактувати чинні норми законодавства таким чином, що нібито він міг не надавати документи працівнику поліції. Інспектор складав постанову не провівши всебічний, неупереджений та повний розгляд доказів та обставин справи та не надав цих самих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Інспектор грубо порушив вимоги ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП. Пунктом 2.4. на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю. Водночас вимог вказаного пункту Правил, а саме пред`явлення для перевірки документів, зазначені в пункті 2.1, позивач не порушував, і доказів зворотнього надано не було. Виходячи зі змісту норми ПДР, за якою позивача було притягнуто до відповідальністю за ч.1 статті 126 КУпАП, випливає висновок, що Позивач не міг порушити даної норми ПДР, оскільки він не заявляв про відмову пред`явити документи, натомість ним було задано питання працівнику поліції відносно справи, що могло трохи затримати пред`явлення документів, проте жодним чином не може бути відмовою від пред`явлення документів. Оскільки вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було можливим внаслідок вище зазначених причин, слід вважати, що факт порушення вимог п.2.4 ПДР - водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 зафіксовано не було, а отже відсутній склад правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, вбачається, що 26.06.2023 інспектором УПП у Харківській області лейтенантом поліції Ковригою Ігорем Петровичем було винесено постанову серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було те, що останній 26.06.2023 року о 17 год. 04 хв. в м. Харків, по вул. Роганська, 130 водій ОСОБА_1 , керував ТЗ ВАЗ 21091 днз НОМЕР_1 при цьому на законну вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, чим порушив п.2.4.а. ПДР - керування Т/3 особою, не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстр, документи на Т/3, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на Т/3, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т/3, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що інспектором Ковригою І.П. при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення останнього, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що інспектором Ковригою І.П., всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, враховуючи той факт, що постанова серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП була винесена не на місці зупинки, а неподалік медичного закладу, до якого було доставлено для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , як цього вимагає ст. 276 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню за відсутністю події правопорушення, при цьому доказів, які б спростували вказані обставини відповідачами суду не надано.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 гривень, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-10, 77, 139, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора УПП у Харківській області лейтенанта поліції Ковриги Ігоря Петровича було винесено постанову серії ЕАС №7234458 від 26.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3, .

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023.

Суддя Т.П.Даниленко