Справа № 240/18661/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/18661/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 31.08.2012 протиправними та скасувати;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу та заробітної плати періоди роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 31.08.2012;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком з 02.01.2023 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначено, що Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Однак відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 31.08.2012, оскільки відсутня інформація про сплату внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідачами подано відзиви на позовну заяву, зазначав, що оскільки, за періоди роботи в міському комунальному виробничому житлово ремонтно-експлуатаційному підприємстві №3 з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 31.08.2012 відсутня інформація про сплату внесків, вказані періоди не зараховано до страхового стажу позивача. На підставі вказаного, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж позивача складає 28 років 10 місяців 02 днів, який є меншим 30 років, як визначено Законом №1058.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 є громадянкою України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією паспорта серії НОМЕР_1 .

09.02.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області зі заявою про призначення пенсії за віком .

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи позивача було передано на розгляд ГУПФУ в Кіровоградській області.

Рішенням ГУПФ України в Кіровоградській області від 16.02.2022 №72 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, вказано, що страховий стаж становить 28 років 10 місяців 02 дні, при необхідному для призначення пенсії не менше 30 років.

Листом ГУ ПФУ у Житомирській області від 20.02.2023 №0600-0206-8/22313 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у призначенні пенсії.

30.04.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Житомирській області із заявою, в якій просила роз`яснити, який період роботи не зараховано до трудового стажу та причину такого не зарахування.

ГУ ПФУ у Житомирській області листом від 29.05.2023 №19650-17672/К-02/8-0600/23 повідомлено, що періоди роботи в міському комунальному виробничому житлово ремонтно-експлуатаційному підприємстві №3 з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 31.08.2012 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки відсутня інформація про сплату внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-ІV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у частині десятій статті 20 Закону №1058-ІV, вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень статті 106 Закону №1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач в період часу з 15.01.2007 по 27.08.2012 працювала на різних посадах у ВЖРЕП №3.

Разом з тим, згідно відомостей позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за періоди роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010; з 01.06.2011 по 27.08.2012 відсутня інформація про сплату страхових внесків Міським комунальним виробничим житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 ().

Внаслідок невиконання Міським комунальним виробничим житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.10.2010 по 31.12.2010; з 01.06.2011 по 27.08.2012, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Несплата Міським комунальним виробничим житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 за позивача страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи і сум заробітку, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимоги позивача зарахувати період роботи з 01.06.2011 по 31.08.2012, суд зазначає наступне.

Копією трудової книжки підтверджується, що ОСОБА_1 працювала в Міському комунальному виробничому житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 до 27.08.2012, а тому підстави для зарахування до страхового стажу періоду з 28.08.2012 до 31.08.2012 відсутні. Враховуючи вказане, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 27.08.2012 (1 рік 5 місяців 27 днів).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що ГУ ПФУ у Кіровоградській області рішенням від 16.02.2023 №72 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, вказавши, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 10 місяців 2 дні, є недостатнім при необхідному 30 років. Однак, відповідачем неправомірно не враховано до страхового стажу позивача 1 рік 5 місяців 27 днів, тобто загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 років 3 місяці 29 днів (28 р. 10 м. 2 д.+1р. 5м. 27д), що дає підстави для призначення пенсії за віком.

Оскільки дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсії, викладені в формі прийнятого рішення від 16.02.2023 №72, тому таке рішення є протиправними. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області дій щодо відмови у призначенні пенсії позивачу не вчиняв, а лише приймав заяву позивача про призначення пенсії та повідомляв ОСОБА_1 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за результатами її розгляду рішення.

Враховуючи вказане, суд, вважає, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.02.2023 №72.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно абзацу шостому підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, відповідачі входять в єдину систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на неналежне виконання пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, враховуючи наявність у позивача всіх умов визначених ст. 26 Закону №1058-IV для призначення пенсії, а саме: досягнення віку 60 років та наявний страховий стаж, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 понад 30 років, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

Щодо дати з якої необхідно призначити ОСОБА_1 пенсію, суд, зазначає, наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім деяких випадків, а саме, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

ОСОБА_1 досягла пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії звернулася 09.02.2023 тобто в строк визначений чинним законодавством, а отже право на призначення пенсії за віком, виникло з 02.01.2023 (тобто, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно пропорційно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.02.2023 №72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.06.2011 по 27.08.2012.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з 02.01.2023 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко