Справа № 596/591/23
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"14" серпня 2023 р. Справа № 596/591/23

Провадження № 8-а/596/1/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши заяву Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови звернулось до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №596/591/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Заявник просить суд скасувати рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року у справі №596/591/23, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначено главою 3 Розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас статтею 364 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено форму та зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додається документ про сплату судового збору.

Однак, як вбачається з поданих матеріалів, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не додано документу про сплату судового збору.

Водночас, в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами заявником подано клопотання про відстрочення строку сплати судового збору до прийняття судом рішення за результатами розгляду заяви з підстав того, що відповідач є державною установою, яка фінансується з Державного бюджету.

Умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, обумовлено статтею 8 Закону України "Про судовий збір". Водночас підстави наведені у клопотанні заявника, не передбачені Законом України "Про судовий збір" як підстави для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Процесуальним законом чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання процесуальних строків, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Отже держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 Велика Палата зазначила про те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставою для відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Як встановлено, приписами Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI Управлінню патрульної поліції в Тернопільській області Департамента патрульної поліції не надано пільг щодо сплати судового збору і вони мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 366 КАС України, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і заяви, в тому числі щодо сплати судового збору.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року по справі №160/23388/21.

Схожі правові висновки ухвалені Верховним Судом в постановах від 02.02.2023 року в справі №420/23458/21, від 28.03.2023 року в справі №420/9405/22, від 16.05.2023 року в справі №820/7245/16, від 22.02.2023 року в справі №440/1042/21, від 28.03.2023 року в справі №640/29047/20, від 28.06.2023 року в справі №160/5058/20, в ухвалах Верховного Суду від 27.06.2023 року в справі №460/19218/22 від 27.06.2023 року в справі № 160/17133/21, від 26.07.2023 року в справі №340/894/22.,

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, а тому в задоволенні такого необхідно відмовити.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України Про судовий збір.

Зокрема, за подання до адміністративного суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 536,80 грн.

Тому, при зверненні до суду із вказаною заявою, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у сумі 805,20 грн (150% * 536,80 грн).

Відповідно до положень частини третьої статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатися перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» констатує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення заяви Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху.

Керуючись статтями 169, 248, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відстрочення судового збору.

Заяву Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про перегляд судового рішення у справі №596/591/23 за нововиявленими обставинами залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання документу про сплату судового збору.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина ЛИСЮК