Справа № 520/9660/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2023 року № 520/9660/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 періоди трудової діяльності згідно архівної довідки 07-07/77 від 09.03.2023 р., виданої Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області, трудової книжки НОМЕР_2 , трудової книжки НОМЕР_3 , та врахувати при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.03.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 . звернувся Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дану заяву було розглянуто 20.03.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у зв`язку із застосуванням принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій органами Пенсійного фонду України.

Відповідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.03.2023 року № 31 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області обґрунтовує тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи: 22.08.1980 р. по 10.11.1980 р. згідно записів трудової книжки БТІ 3224289, оскільки не зазначено посаду, та ПІБ відповідальної особи, яка внесла запис.

Також до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки 07-07/77 від 09.03.2023р. оскільки ПІБ особи в довідці зазначено не повністю, а записи у трудовій книжці НОМЕР_3 внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника.

Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.03.2023 року № 31 щодо відмови у призначенні пенсії за віком необґрунтованим та протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача-1 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.03.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою яро призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії, воно було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 31 від 20.03.2023 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення з обґрунтуванням підстав відмови.

Вказує, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:

- період роботи з 22.08.1980 по 10.11.1980 роки згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не вказано посаду та ПІБ відповідальної особи, яка внесла запис.

- період роботи згідно довідки № 07-07/77 від 09.03.2023 року, оскільки ПІБ особи зазначено зі скороченням, що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 ;

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки записи внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника і ОСОБА_1 не надано інших підтверджуючих документів.

Отже, відсутні законні підстави для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу позивача.

Представником відповідача-2 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 13.03.2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

Згідно з підпунктом 4.2 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1) встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.7. передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до положень пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому невідповідність будьяких записів у ній унеможливлює врахування всіх (деяких) записів у ній.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано такі періоди:

- роботи з 22.08.1980 року по 10.11.1980 року, оскільки запис про звільнення завірено неналежним чином, а саме не зазначено посаду та ПІБ відповідальної особи, яка внесла запис. Уточнююча за вказаний період роботи не надавалася.

Для зарахування вищезазначеного періоду необхідним є надання уточнюючої довідки, що видана на підставі первинних документів підприємства, де працював позивач, відповідно до Порядку № 637.

- роботи в колгоспі згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 , оскільки записи внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника За вказані періоди Позивачем була надана уточнююча довідка від 09.03.2023 року №07-07/77 із зазначенням кількості відпрацьованих людино-днів з жовтня 1992 року по лютий 2000 року, видану Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області.

Слід зазначити, згідно довідки від 09.03.2023 року №07-07/77 період роботи з жовтня 1992 року по грудень 1995 року неможливо зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки в книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу «Грушуваський» , КСП «Грушуваський» ПОСТ «Грушуваське» не вказано посаду, яку займав позивач та відсутнє по батькові особи; за період роботи з січня 1996 року по грудень 1998 року - не вказано посаду, яку займав позивач та по батькові особи вказано скорочено, що унеможливлює повну ідентифікацію особи та приналежність документів позивачу.

Період з січня 1999 року по лютий 2000 року зараховано відповідно до даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Крім того, у довідці №07-07/77 вказано лише фактичну тривалість відпрацьованих позивачем кількості відпрацьованих людино-днів, без зазначення встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Зауважує, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з поважних причин, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих трудоднів ділиться на 25,4.

Загалом страховий стаж ОСОБА_1 склав 23 роки 8 місяців 3 дні, чого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Виходячи із зазначеного, Головним управлінням прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії з огляду на відсутність необхідної тривалості страхового стажу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25- 1), з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій.

Відповідно до п.4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі-Порядок), заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних».

Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Відповідно до п.п.2 п.4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, після реєстрації в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області звернення (заяви) ОСОБА_1 про призначення пенсії, воно було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №31 від 20.03.2023р. ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказаним рішення не зараховано до страхового стажу: періоди роботи з 22.08.1980р. по 10.11.1980р. згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не зазначено посаду, та ПІБ відповідальної особи, яка внесла запис. Уточнююча довідка відсутня та періоди роботи згідно довідки 07-07/77 від 09.03.2023р до страхового стажу можливо зарахувати після надходження акту зустрічної перевірки, оскільки ПІБ особи в довідці зазначено неповністю, а записи в трудовій книжні НОМЕР_3 внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника

Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У пункті 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004. До вказаної дати питання зарахування стажу для призначення пенсії, зокрема, регулювалося нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 22.08.1980 р. по 10.11.1980 р. згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не зазначено посаду, та ПІБ відповідальної особи, яка внесла запис. Уточнююча довідка відсутня.

Суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Разом з тим, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою Інструкції про порядок ведення трудових книжок та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Натомість, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок, або неточностей у заповненні трудової книжки, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

В той же час, дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 22.08.1983 року встановлено, що позивач у період з 22.08.1980 р. по 10.11.1980 р. (записи №1) працював «водієм автомобілю «Москвіч».

Записи щодо прийняття та звільнення виконані чітко, без виправлень, з зазначенням документів, на підставі яких їх здійснено, запис про звільнення містить печатку установи.

Суд повторно зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів, а тому відсутність підпису посадової особи не може бути підставою для відмови у зарахуванні цього стажу.

Вирішуючи спір по суті, суд заважає на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.11.2020 у справі № 677/831/17, так Верховний Суд звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, маючи низку повноважень, визначених ч.1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права на пенсію не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на позивача.

Слід також зазначити, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, а наявність такого недоліку у трудовій книжці, як нечіткий відбиток печатки на першій її сторінці, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Варто зауважити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а .

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Також суд зазначає, що позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно довідки 07-07/77 від 09.03.2023р, оскільки ПІБ особи в довідці зазначено неповністю, а записи в трудовій книжні НОМЕР_3 внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника.

Як встановлено судом, згідно із трудової книжки колгоспника від 08.12.1992 р. НОМЕР_3 позивач в оскаржуваний період працював:

- з 01.10.1992 р. прийнятий в члени колгоспу «Грушуваський» водієм;

- з 24.09.2001 р. відраховано з членів ПОСП «Грушуваський».

На підтвердження вказаного запису у трудовій книжці позивачем надано до пенсійного органу та до суду архівну довідку № 07-07/77 від 09.03.2023, що видані Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області.

У вказаній довідці зазначено, що в документах архівного фонду колгоспу «Грушуваський», з грудня 1993 року колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Грушуваський», з січня 2000 року приватно-орендне сільськогосподарське підприємств (ПОСП) «Грушуваський» в книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу, КСП, з працівниками ПОСП відділення №1 значиться :

- ОСОБА_2 (так в документі на російськім мові), посаду не вказані з жовтня 1992 року по грудень 1995 року;

- ОСОБА_2 (так в документі па російській мові), посаду не вказано з січня 1996 року по грудень 1998 року;

- ОСОБА_1 , посаду не вказано з січня 1999 року по лютий 2000 року, кількість відпрацьованих людино-днів склала:

1992 рік жовтень-грудень 88 людино-днів;

1993 рік січень-грудень 349 людино-днів;

1994 рік січень-грудень 302 людино-днів;

1995 рік січень-грудень 280 людино-днів;

1996 рік січень-грудень 280 людино-днів;

1997 рік січень-грудень 303 людино-днів;

1998 рік січень-грудень 270 людино-днів;

1999 рік січень-грудень 288 людино-днів;

2000 рік січень-лютий 42 людино-днів.

В оскаржуваному рішенні Головного управління ПФУ у Вінницькій області області зазначено, що періоди роботи згідно довідки 07-07/77 від 09.03.2023 р. до страхового стажу можливо зарахувати після надходження акту зустрічної перевірки, оскільки ПІБ особи в довідці зазначено неповністю, а записи в трудовій книжні НОМЕР_3 внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок колгоспника

Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Проаналізувавши ст. 56 Закону № 1788-XII можна зробити висновок, що єдиною підставою для неврахування до трудового стажу (при його обчисленні) часу роботи колгоспника є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Постановою Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 затверджено «Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» (далі - Постанова № 310), в яких зазначено, зокрема, таке:

- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;

- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;

- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;

- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;

- трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отже, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки» працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 р. у справі № 490/12392/16-а також викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Водночас, відповідачем не доведено, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Таким чином, з огляду на відповідні записи трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи позивача у колгоспі за період з 01.10.1992 р. по 24.09.2001р у колгоспі «Грушуваський», колективному сільськогосподарському підприємство (КСП) «Грушуваський», приватному-орендному сільськогосподарському підприємстві (ПОСП) «Грушуваський», суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не врахував до страхового трудового стажу роботи позивача ці період роботи.

Отже, на переконання суду, вказані записи у трудовій книжні підтверджують факт роботи позивача у спірний період.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 періоди трудової діяльності згідно архівної довідки 07-07/77 від 09.03.2023 р., виданої Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області, трудової книжки НОМЕР_2 , трудової книжки НОМЕР_3 , та врахувати при призначенні пенсії за віком.

При цьому, суд зобов`язує зарахувати спірні періоди саме Головне управління ПФУ у Вінницькій області, яке розглядало заяву позивача про призначення пенсії.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати вказані періоди

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суд зазначає, що дії суб`єкта владних повноважень активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли бездіяльність пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. В даному випадку щодо відмови у здійсненні перерахунку суб`єктом владних повноважень були вчинені активні дії, а саме прийнято рішення про відмову.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення, в даному випадку належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 31 від 20.03.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії.

Відтак, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає скасуванню, суд зазначає, що оскаржувані дії поглинаються скасуванням прийнятого рішення, позаяк суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку - прийнято рішення про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Суд зазначає, що зобов`язання призначити пенсію, як спосіб захисту не може бути застосовано у спірних правовідносинах, оскільки це передбачає обрахунок стажу особи, що належить зробити відповідачу у спірних правовідносинах.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне прийняти рішення про інший спосіб захисту прав позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 13.03.2023 р., з урахуванням висновків суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Ухвалою від 03.05.2023 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 31 від 20.03.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) періоди трудової діяльності згідно архівної довідки 07-07/77 від 09.03.2023 р., виданої Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області, трудової книжки НОМЕР_2 та трудової книжки НОМЕР_3 , та врахувати при призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 13.03.2023 р., з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 серпня 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.