Справа № 160/14002/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 серпня 2023 року Справа №160/14002/23

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Савченку А.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

21 червня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.04.2020 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року, з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 р. №1078;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому з 01.01.2020 р. грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 р.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення з ним остаточного розрахунку при звільненні до 15.04.2020 р.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому грошової компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, вихідну допомогу при звільненні за 27 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2020 р. (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.04.2020 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому належне грошове забезпечення з 01.01.2020 р. по 15.04.2020 р. (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р. (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 р., з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р. (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 р., з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, вихідну допомогу при звільненні за 27 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2020 р. (2102 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 р. з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати йому частини доходу за невчасно виплачене грошового забезпечення за період з 01.01.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 р. по день фактично виплачених сум такої заборгованості.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, вказаною ухвалою суд вирішив:

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 :

- належним чином завірену копію картки особового рахунку позивача за 2018 р.

- довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 р. по 15.04.2020 р., із зазначенням складових грошового забезпечення;

- довідку про розмір виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 р. по 15.04.2020 р. із зазначенням місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців);

- інформацію про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпуски за 2022 р. та вихідної допомоги при звільненні та надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження розміру такого нарахування та виплати;

- у разі не виплати компенсації та вихідної допомоги надати пояснення щодо підстав такої невиплати;

- докази та інформацію щодо розміру прожиткового мінімуму, який враховано при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.04.2020 р.;

- докази та інформацію щодо виплати або невиплати грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та докази звернення позивача з рапортами щодо таких виплат.

11 серпня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку від військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив та заява про відвід судді Савченку А.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 р. вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 160/14002/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.08.2023 р. о 14:00 год.

В обґрунтування заяви про відвід судді Савченку А.В. відповідач зазначає про те, що дії суду вказують на упереджене ставлення на користь позивача, що виключає об`єктивність, повноту і законність судового розгляду справи, а саме відкриття провадження у справі без наявних доказів поважності пропущення строку звернення до суду.

Крім того, відповідач вказує, що суд з посиланням на ст. 9 КАС України витребував у відповідача перелік первинної документації без будь-яких доказів неможливості їх отримання позивачем, тим паче за період 2018-2020 роки у військової частини, яка бере участь у захисті батьківщини в умовах воєнного стану.

Також, відповідач зазначив, що на подане 27.07.2023 р. клопотання про вирішення справи у загальному провадженні, витребування документів, залучення третіх осіб, зупинення розгляду справи, суд не відреагував, що вказує на те, що суд одночасно ухвалить судове рішення і відмовить у клопотанні, що відповідач сприймає, як технічне продовження в обмеженні права на справедливий суд відповідача.

Також, відповідач вказує, що аналіз попереднього вирішення судом у цьому складі правових питань із аналогічним предметом спору, наприклад у справі № 160/27557/21 у рішенні від 18.04.2022 р., вказує на те, що суд необґрунтовано, з ігноруванням ч. 5 ст. 122 КАС України, вважає, що в КАС України відсутні норми, які б визначали строк звернення осіб, які перебували на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. У вказаному рішенні суд у цьому складі також помилково застосовує Кодекс законів про працю України, що вказує на недостатню правову кваліфікацію, або упередженість суду на користь позивача.

Суд, дослідивши подану відповідачем заяву про відвід судді Савченку А.В., зазначає таке.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За змістом ч.2 цієї статті цього Кодексу суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Надаючи оцінку доводам відповідача про наявність правових підстав для відводу судді Савченку А.В. у цій справі, суд зазначає, що заявлений відвід обумовлений, зокрема, не погодженням з процесуальною діяльністю суду, з ухвалою суду від 26.06.2023 р. про відкриття провадження та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, а також з позицією суду, висловленою при розгляді іншої справи.

Однак вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді по справі, яка розглядається, з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу судді, суд визнає необґрунтованою заяву відповідача про відвід судді Савченка А.В.

Згідно з частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати заяву військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченку А.В. - необґрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи № 160/14002/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Савченко