Справа № 160/14247/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
23 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01 березня 2022 року з обмеженням максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром в розмірі 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) з урахуванням усіх доплат та надбавок, зазначених в довідці №ФД114945 від 17.02.2021, а саме: посадовий оклад ТР 43 - 7 750,00 грн; оклад за військовим званням «підполковник» - 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 4 615,00 грн; надбавка за особливості проходження військової служби 65% - 8 999,25 грн; надбавка військовослужбовців, які працюють в умовах режимних обмежень 20% - 1 550,00 грн; премія 35% - 2 712,50 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з протиправними діями відповідача щодо встановлення обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, який не перевищує десяти прожиткових мінімумів , установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ухвалою від 29 серпня 2022 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року отримана представником відповідача, проте станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно із ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно із ч. 6 ст. 12, ч. 1,2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Частинами 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в територіальних органах Голо ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року у справі №160/4085/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №ФД114945 від 17.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2021 ФД 114945 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Означене судове рішення набрало законної сили 14.06.2021 року.

28.07.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з моменту перерахунку пенсії відповідне до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі №160/4085/21 без застосування обмеження її максимального розміру, що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратила працездатність, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Листом від 28.08.2021 року за №29676-22956/111-01/8-0400/21 відповідач повідомив позивача про те, що підсумок його пенсії з надбавками з 01.07.2021 року становить 18936,09 грн Відповідно до статті 43 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошеві допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категорій осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) з 01.01.2018 року не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратила працездатність.

Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 року прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність, встановлено на рівні 1769,00 грн, а з 01.07.2021 року - 1854,00 грн; 01.12.2021 року - 1934,00 грн.

Таким чином, доплата на виконання рішення суду обчислена з урахуванням обмеження передбаченого статтею 43 Закону № 2262 і сума пенсії позивача до виплати з дати перерахунку з 01.07.2021 року становить лише 18540,00 грн.

З матеріалів справи видно, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі №160/15177/21 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, яку постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі №160/15177/21 задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі №160/15177/21 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 у повному розмірі без застосування обмеження виплати пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у повному розмірі без застосування обмеження виплати пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 року відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року по справі №160/4085/21 з урахуванням усіх доплат, надбавок.

У липні 2022 року ОСОБА_1 знову застосували обмеження. Відповідач проігнорувавши постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 року знов застосовує обмеження до максимального розміру пенсії 20270,00 грн, проте отримавши розрахунок пенсії по автоматизованій системі від 06.07.2022 року пенсія ОСОБА_1 повинна виплачуватись у розмірі 21559,90 грн.

На означену скаргу позивача від 21.07.2022 року листом від 01.08.2022 року за № 22826-18164/Ш-01/8-0400/22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило таке «…На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 160/15177/21 проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 року без обмеження максимального розміру пенсії від грошового забезпечення 27106,75 грн, яке зазначено у довідці від 17.02.2021 року за № ФД114945, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 Міністерства оборони України.

Пенсію встановлено без обмеження її максимального розміру, як 68% від грошового забезпечення станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії, а саме на 01.04.2019 року. Розмір пенсії станом на 01.04.2019 року став складати 18846,84 грн.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 16.02.2022 року за № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" відповідно до якої з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії встановлених законодавством) підвищуються на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14.»

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 160/19777/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії після індексації з 01.03.2022 року з обмеженням максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року без обмеження максимальним розміром з урахуванням усіх доплат та надбавок із застосуванням індексації коефіцієнту збільшення пенсії у розмірі 1,14 визначеного законом України.

Рішення набрало законної сили 28.04.2023 року.

З особистого кабінету позивача, останньому стало відомо, що вкотре порушено право позивача та застосовано обмеження розміру пенсії до 21 536,65 грн, проте розмір пенсії з надбавками повинен складати 23 076,40 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Фактично спір стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 після її індексації та виконання рішення суду від 08 лютого 2023 року у справі № 160/19777/22 з 01.03.2022 року максимальним розміром.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання

За приписами ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 373 КАС України визначено порядок звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання.

Частиною 1 ст.373 КАС України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 383 КАС України визначено порядок звернення до суду задля визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно із ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За змістом приписів ч.2, ч.3 ст.383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно із ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01 березня 2022 року з обмеженням максимальним розміром під час перерахунку пенсії на виконання рішення від 08.02.2023 року у справі № 160/19777/22, виконання постанови від 25.10.2023 року 3 160/15177/21 та рішення від 12.05.2023 року № 160/4085/21.

Суд зазначає, що дії, які є предметом позовних вимог, а саме: зобов`язання відповідача виплачувати пенсію без обмеження у розмірі 68% нараховану на виконання рішень судів від 08.02.2023 року у справі № 160/19777/22, виконання постанови від 25.10.2023 року 3 160/15177/21 та рішення від 12.05.2023 року № 160/4085/21, фактично є діями, які необхідно вчиняти при здійсненні виплати пенсії.

У цьому випадку позивач фактично оскаржу бездіяльність, допущену відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі № 160/19777/22, виконання постанови від 25.10.2023 року 3 160/15177/21 та рішення від 12.05.2023 року № 160/4085/21, а саме: часткове невиконання цих рішення (неналежне виконання судового рішення) у частині обмеженням максимальним розміром під час перерахунку пенсії, як зазначеними судовими рішеннями відповідача було зобов`язано перерахувати та виплатити пенсію позивачу без обмеження її максимальним розміром з урахуванням 68% грошового забезпечення.

Вище зазначені судові рішення набрали законної сили.

Разом з тим, суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано розділом ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Так, як зазначалося вище, відповідно до приписів ст.383 КАС України, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, за вищенаведеними нормами закону, у разі невиконання відповідачем (боржником) рішення суду, позивач, як стягувач, може отримати виконавчий лист на виконання такого судового рішення та звернутися до відповідного органу державної виконавчої служби з метою його примусового виконання.

Натомість, чинним законодавством не передбачено зобов`язання відповідача (боржника) виконати судове рішення, яке набрало законної сили, у судовому порядку шляхом подання окремого позову з цього приводу та ухвалення відповідного судового рішення.

З приписами частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зауважує, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15.

Суд також зауважує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та визначається як завершальна стадія судового провадження.

Таким чином, звертаючись з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у обмеженням максимальним розміром пенсії під час її перерахунку, суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, що є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. статтями 2, 9, 77, 78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук