Справа № 440/2232/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2232/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибальченко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Конюшенко М.А.,

представника відповідача Давиденко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі ГУ НП в Сумській області) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.12.2022 №780 в частині звільнення позивача з займаної посади; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 20.02.2023 №73о/с "По особовому складу", яким позивача звільнено зі служби в поліції; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023 (дату уточнено у судовому засіданні 03.08.2023); стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2023 (дату уточнено у судовому засіданні 03.08.2023) по день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що причиною для винесення спірних наказів став висновок дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП в Сумській області, зокрема, що призвели до документування 01.12.2022 факту адміністративного правопорушення, а саме: дорожньо-транспортної пригоди та керування заступником начальника Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області - начальником слідчого відділу полковником поліції ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від 08.12.2022.

Позивач не заперечує того, що був свідком дорожньо-транспортної пригоди, про яку зазначено у дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП в Сумській області, що мала місце 01.12.2022 після 18 год.00 хв., тобто поза межами робочого часу та не під час виконання ним службових обов`язків. При цьому, за доводами позивача, оскільки на місці ДТП водій транспортного засобу, що його спричинив, був відсутній, працівниками УПП було складено 2 протоколи про адміністративну відповідальність на ОСОБА_1 , котрий перебував біля автомобіля, що належить його дружині.

Крім того, позивач зазначив, що добровільно пройшов огляд у медичному закладі "ОКМЦ соціально небезпечних захворювань", про що наявний "Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2022". Згідно з результатами цього висновку у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

У своїх поясненнях від 06.12.2022 щодо питань, порушених у службовому розслідуванні, призначеному на підставі наказу № 821 від 02.12.2022, ОСОБА_1 вказував, що за кермом автомобіля була його дружина, яка і вчинила ДТП, а в подальшому залишила салон машини і місце дорожньо-транспортної пригоди. З метою уникнення конфлікту він підійшов до потерпілого і запропонував йому відшкодувати збитки на ремонт автомобіля, але той відмовився і викликав працівників патрульної поліції, яким позивач також указав, що за кермом був не він. У поясненнях також зазначав, що був не в форменому одязі та перебував у тверезому стані.

За твердженням позивача, належним підтвердженням перебування позивача на робочому місці в нетверезому стані могли бути саме адміністративні матеріали, однак, відповідач таких матеріалів не складав та відповідно доказів цього не надав; підтвердженням перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП, не будучи при виконанні службових обов`язків, може бути притягнення останнього до адміністративної відповідальності у передбаченому законом порядку згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили на момент винесення наказу про звільнення. Однак ОСОБА_1 не було притягнуто до такої адміністративної відповідальності, що додатково вказує на недоведеність наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2232/23; вирішено проводити розгляд справи розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 05.04.2023 /а.с. 87-88, том 1/.

У наданому відзиві представник ГУ НП в Сумській області просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, зазначивши: 01.12.2022 начальник УГІ ГУНП в Сумській області підполковник поліції Краснабарод Ю.П. рапортом доповів начальнику ГУНП в Сумській області про те, що того ж дня о 18.08 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем дружини "Subaru Forester", н.з. НОМЕР_1 в районі будинку № 17 по вулиці Перекопській в м. Суми, допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ - 2121", н.з. НОМЕР_2 під керуванням місцевого мешканця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у попутному напрямку; на місці події ОСОБА_1 не повідомив працівників УПП, що він є поліцейським, документів, що посвідчують особу та документів на право керування транспортним засобом, на вимогу поліцейських одразу не надав, факт керування транспортним засобом заперечив, незважаючи на те, що ОСОБА_2 вказав, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, проте, останній відмовився. Стосовно ОСОБА_1 складено протоколи за частиною першою статті 130, статті 124 КУпАП та постанову за частиною першою статті 126 КУпАП. Відповідно до положень пункту 1 розділу II Порядку № 893 на підставі вищезазначеного рапорту наказом ГУНП в Сумській області від 02.12.2022 № 821 було призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 . Проаналізувавши зібрані в ході службового розслідування матеріали, з`ясовано, що надані пояснення ОСОБА_1 відрізняються від фактичних обставин, які відбувались 01.12.2022 на місці дорожньо-транспортної пригоди та які зафіксовано портативними відеореєтраторами поліцейських УПП, зокрема: на місці події ОСОБА_1 повідомляв неправдиву інформацію стосовно себе, представлявся різними іменами та прізвищами, ігноруючи законні вимоги поліцейських, тим самим перешкоджав працівникам УПП виконувати свої службові обов`язки; неодноразово намагався відійти від місця події під різним приводом, на що отримував зауваження від поліцейських; не сприяв працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди. За результатом проведеного службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни знайшли своє підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУНП в Сумській області від 08.12.2022 №780 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції /а.с. 91-110, том 1/.

Протокольною ухвалою суду від 05.04.2023 суд оголосив перерву для надання додаткових документів у справі до 24.04.2023 /а.с. 3-4, том 2/.

10.04.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому підтвердив позовні вимоги /а.с. 8 -13, том 2/.

18.04.2023 відповідач скористався правом подання заперечень до позовної заяви, у яких зазначено, що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія врахувала: наявність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 (наявність діючого дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність); попередню поведінку та ставлення до служби систематичне застосування дисциплінарних стягнень (з 01.02.2022 по 02.12.2022 три рази застосовувались дисциплінарні стягнення; вісім разів за результатами проведених ГУНП в Сумській області службових розслідувань було встановлено порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та приймалось рішення обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням) /а.с. 67-72, том 2/.

Протокольною ухвалою суду від 24.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено судове засідання до 12.06.2023 з огляду на задоволення клопотання представника відповідача /а.с. 73, том 2/.

Протокольною ухвалою суду від 12.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.06.2023 /а.с. 78, том 2/.

Протокольною ухвалою суду від 21.06.2023 оголошено перерву для надання додаткових доказів у справі до 05.07.2023 /а.с. 88-89, том 2/.

Протокольною ухвалою суду від 05.07.2023 відкладено судове засідання на 02.08.2023 для надання додаткових пояснень до суду /а.с. 111-112, том 2/.

Протокольною ухвалою суду від 02.08.2023 оголошено перерву для продовження дослідження письмових доказів у справі до 03.08.2023 /а.с. 269-270, том 2/.

У судовому засіданні 03.08.2023 представник позивача та позивач просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; представник відповідача просила суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №60 о/с від 17.02.2022 ОСОБА_1 з 17.02.2022 призначений на посаду заступника начальника Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області - начальника слідчого відділу /а.с. 31 зворот, том 2/.

01.12.2022 інспектором УПП в Сумській області ДПП, капітаном поліції Цятка О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №454406 про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП /а.с. 31, том 1/.

Відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №821 від 02.12.2022 призначено за зазначеним фактом службове розслідування у формі письмового провадження, відповідно до вимог частини першої статті 70 Закону України "Про Національну поліцію", статті 17 Дисциплінарного статуту НПУ, на час проведення службового розслідування відсторонено з 03.12.2022 від виконання службових обов`язків полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Сумського РУП ГУНП - начальника слідчого відділу, у зв`язку з тим, що виконання останнім посадових обов`язків перешкоджатиме встановленню обставин виявленого порушення дисциплінарного проступку /а.с.125, том 1/.

Відповідно до висновку за результатами службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП в Сумській області, зокрема, що призвели до документування 01.12.2022 факту дорожньо-транспортної пригоди та керування заступником начальника Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області - начальником слідчого відділу полковником поліції ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від 08.12.2022:

- за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 ЗУ "Про Національну поліцію", пунктів 2, 6, 11 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 3.4 пункту 3 наказу ГУНП від 12.04.2022 № 199 "Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану", підпункту 2.4 пункту 2, підпункту 3.3 пункту 3 наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 "Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області", що виразилось у перешкоджанні поліцейським УПП виконувати їх службові обов`язки, ненадання допомоги працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала б суттєве значення у справі, вимог абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, у частині неналежної поведінки в присутності підлеглого та інших поліцейських;

- невиконання вимог частини першої статті 214 КПК України, підпункту 8 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, вимог, визначених пунктом 8 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у невжитті заходів щодо належного вивчення матеріалів ЄО Сумського РУП від 13.10.2022 № 44659, від 02.11.2022 №47582, від 20.11.2022 № 50646, від 04.11.2022 № 47923, від 16.11.2022 №49877, від 26.11.2022 № 39402, від 03.11.2022 № 47808, від 03.11.2022 № 47847, 47851 з ознаками кримінального правопорушення, незабезпечені невідкладного, але не пізніше 24 годин після надходження повідомлення про кримінальне правопорушення, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування;

- вимог підпункту 1 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, та обов`язків, визначених пунктами 1, 2, 4, 9, 19, 26 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у неналежній організації виконання покладених на підпорядкований підрозділ завдань, на підставі статей 11, 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до заступника начальника Сумського РУП ГУНП в Сумській області - начальника слідчого відділу полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції /а.с.111-124, том1/.

Пунктом 1 наказу ГУНП в Сумській області №780 від 08.12.2022 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП", на підставі статей 11, 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано до заступника начальника Сумського РУП ГУНП в Сумській області - начальника слідчого відділу полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку:

- порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 ЗУ "Про Національну поліцію", пунктів 2, 6, 11 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 3.4 пункту 3 наказу ГУНП від 12.04.2022 № 199 "Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану", підпункту 2.4 пункту 2, підпункту 3.3 пункту 3 наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 "Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області", що виразилось у перешкоджанні поліцейським УПП виконувати їх службові обов`язки, ненадання допомоги працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала б суттєве значення у справі, вимог абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, у частині неналежної поведінки в присутності підлеглого та інших поліцейських;

- невиконання вимог частини першої статті 214 КПК України, підпункту 8 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, вимог, визначених пунктом 8 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у невжитті заходів щодо належного вивчення матеріалів ЄО Сумського РУП від 13.10.2022 № 44659, від 02.11.2022 №47582, від 20.11.2022 № 50646, від 04.11.2022 № 47923, від 16.11.2022 №49877, від 26.11.2022 № 39402, від 03.11.2022 № 47808, від 03.11.2022 № 47847, 47851 з ознаками кримінального правопорушення, незабезпечені невідкладного, але не пізніше 24 годин після надходження повідомлення про кримінальне правопорушення, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування;

- невиконання вимог підпункту 1 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, та обов`язків, визначених пунктами 1, 2, 4, 9, 19, 26 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у неналежній організації виконання покладених на підпорядкований підрозділ завдань /а.с. 66-67, том 1/.

Згідно з наказом ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 №73о/с "Про особовому складу" відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції полковника поліції ОСОБА_1 (0119480), заступника начальника Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області - начальника слідчого відділу, з 20.02.2023, встановивши щомісячну премію за 2023 року з 01 по 19.02.2023 в розмірі 92,479 відсотків, 20.03.2023 в розмірі 0 відсотків з виплатою компенсації за 4 доби невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік /а.с.65, том 1/.

Позивач, не погодившись з наказами ГУНП в Сумській області, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі Закон № 580-VIII), відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 64 цього Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі за текстом Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з пунктами 2, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі за текстом Порядок проведення службових розслідувань).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2022 інспектором УПП в Сумській області ДПП, капітаном поліції Цятка О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №454406 про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП /а.с. 31, том 1/.

Відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №821 від 02.12.2022 призначено за зазначеним фактом службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено наступне.

01.12.2022 о 18.08 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем дружини "Subaru Forester", н.з. НОМЕР_1 в районі будинку № 17 по вулиці Перекопській в м. Суми, допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ - 2121", н.з. НОМЕР_2 під керуванням місцевого мешканця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який рухався у попутному напрямку (Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НПУ).

На місці події ОСОБА_1 не повідомив працівників УПП, що він є поліцейським, документів, що посвідчують особу та документів на право керування транспортним засобом на вимогу поліцейських не надав, факт керування транспортним засобом заперечив, незважаючи на ОСОБА_2 , вказав, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. На місці ДТП та в транспортних засобах камери відеоспостереження та відеореєстратори відсутні.

У зв`язку з тим, що на місці ДТП встановлено порушення пункту 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, стосовно ОСОБА_1 поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП серії ААБ № 059592, який направлено на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми. Окрім зазначеного, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса, визначеного пунктом 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною першою статті 126 КУпАП, серії ЕАР № 6235874, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Поліцейськими УПП під час спілкування із ОСОБА_1 виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, у зв`язку з чим останньому запропоновано у встановленому порядку на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Також останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

У зв`язку з вищевикладеним, за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), стосовно ОСОБА_1 поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, серії ААД № 454406.

Крім того, зазначено, що в ході службового розслідування встановлено, що 05.12.2022 о 15:17 до Сумського РУП зі служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що керуючи 01.12.2022 автомобілем "Subaru Forester", н.з. НОМЕР_1 , вона скоїла дорожньо-транспортну пригоду, але покинула місце пригоди. Остання приїхала до УПП та прохає поліцейських скласти щодо неї протокол про адміністративне правопорушення (Сумського РУП № 52619).

У період проведення службового розслідування ОСОБА_1 не надав будь-яких документів щодо результатів його огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння в медичних установах, уповноважених на його проведення.

Аналізуючи зібрані в ході службового розслідування матеріали, з`ясовано, що надані пояснення ОСОБА_1 відрізняються від фактичних обставин, які відбувалися 01.12.2022 на місці дорожньо-транспортної пригоди та які зафіксовано портативними відеореєстраторами поліцейських УПП, зокрема:

- на місці події ОСОБА_1 повідомляв неправдиву інформацію стосовно себе, представлявся різними іменами та прізвищами, ігноруючи законні вимоги поліцейських, тим самим перешкоджав працівникам УПП виконувати свої службові обов`язки;

- неодноразово намагався відійти від місця події під різним приводом, на що отримував зауваження від поліцейських;

- не сприяв працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Беручи до уваги отримані в ході службового розслідування відеозаписи, де ОСОБА_1 наголошував на тому, що автомобілем керував його знайомий на ім`я ОСОБА_4 , а також те, що інший учасник ДТП під час опитування стверджував, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля "Subaru Forester", н.з. НОМЕР_1 , до повідомленої останнім інформації щодо керування автомобілем його дружиною, дисциплінарна комісія ставиться критично та вважає її надуманою, спрямованою на уникнення можливої відповідальності.

Так, відповідно до протоколу серії ААД № 454406 водій ОСОБА_1 , 01.12.2022 о 18 год. 10 хв.в. в м. Сумах по вул. Перекопська, біля будинку 17 керував транспортним засобом Subaru Forester н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я водій відмовився в категоричній формі у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП /а.с. 31, том 1/.

Також згідно з протоколом серії ААБ № 059592 водій ОСОБА_1 , 01.12.2022 о 18 год. 12 хв.в. в м. Сумах на перехресті вул. Перекопська пл. Покровська керував транспортним засобом, Subaru Forester, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем LADA 212140, який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП /а.с. 32, том 1/.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 15.12.2022 об`єднано в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення № 591/6285/22, провадження №3/591/2501/22 із справою № 591/6287/22, провадження № 3/591/2502, присвоївши номер справи №591/6285/22, номер провадження № 3/591/2501/22; ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КупАП, частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень статті 36 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У зазначеній постанові вказано, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.10.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у яких вони зазначили, що 01.12.2022 в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та проїхати до закладу охорони здоров`я, однак, останній відмовився; розпискою; рапортом; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ; довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Крім того, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах письмовими доказами, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння та огляду та керування т/з саме ОСОБА_1 .

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Зарічного районного суду м. Суми від 15.12.2022, суд покладав в основу свого рішення саме усні та письмові пояснення, які надавалися ОСОБА_2 (потерпілим) безпосередньо після події, у яких він був впевнений та однозначний, що виключає будь-які сумніви в його поясненнях, наданих одразу після події поліцейським.

Також зазначено, що висновок лікаря щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не є в даному випадку належним доказом, оскільки протокол складено не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Наведено, що дослідженими відеозаписами не встановлено порушення процедури огляду водія, оскільки працівники поліції, встановивши особу водія та виявивши у нього ознаки сп`яніння, що належить саме до компетенції патрульного поліцейського, ним було роз`яснено процедуру та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а після відмови в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Дані обставини зафіксовані на відеозаписі, а також у присутності двох свідків. Жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: порушення учасником ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважав доведеним.

Також суд зазначив, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, до того ж, ОСОБА_1 є працівником правоохоронного органу та зобов`язаний насамперед особисто дотримуватися вимог чинного законодавства.

Водночас, у постанові Сумського апеляційного суду від 05.05.2023 у справі №591/6285/22, якою залишено без змін постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15.12.2022, зазначено, зокрема, що в судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який стверджував, що за кермом була дружина з якою вони посварились, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння; та потерпілого ОСОБА_2 , який підтримав покази, надані ним в суді і зазначив, що бачив ОСОБА_1 біля автомобіля, з-за керма виходила жінка, а ОСОБА_1 виходив з пасажирського місця, претензій він до ОСОБА_1 не має, його службовий автомобіль на даний час відремонтовано.

Також судом апеляційної інстанції зазначено, що твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, оскільки він не був водієм транспортного засобу, при цьому ОСОБА_1 сам, добровільно, пройшов такий огляд у медичному закладі "ОКМЦ соціально небезпечних захворювань", про що наявний "Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", згідно з результатами даного висновку у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 притягується до відповідальності саме за відмову як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що на час підписання висновку за результатами проведеного службового розслідування жодного судового рішення за результатами розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , яке б набрало законної сили, постановлено не було та ОСОБА_1 не був визнаний винним у вчиненні вказаних правопорушень у передбаченому законом порядку і матеріали про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення до органу поліції не надходили.

У судовому засіданні 05.07.2023 був допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що зі сторони спостерігав за ситуацію, яка була приводом для службового розслідування. Свідок зазначив, що усі прохання працівників поліції позивач виконував, читав пояснення, схеми робив, не було такого, що ОСОБА_1 втікав.

У позовній заяві позивач зазначив: під час складення протоколів про адміністративні правопорушення, що зафіксовано на боді-камерах працівників поліції і вбачається із долученого ними відеозапису, так і під час судового розгляду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем "Субару Форестер", д.н.з. НОМЕР_1 , 01.12.2022 близько 18 год. по вул. Перекопська та свою провину у вчиненні ДТП; за кермом автомобіля не перебував, а був в якості пасажира; одночасно заперечував перебування за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння. Як в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 454406 від 01.12.2022, так і у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 059592 від 01.12.2022, письмово зазначав, що за кермом автомобіля не був, перебував у транспортному засобі в якості пасажира.

За доводами позивача, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній також не відмовлявся, що вбачається із відеозапису боді-камер патрульних, а вказував, що готовий пройти даний огляд в якості пасажира автомобіля, оскільки він не є водієм "Субару Форестер", д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач не був одягнутий у формений одяг, функцій представника правоохоронних органів на той час не здійснював, події відбувалися поза межами робочого часу та робочого місця позивача, жодних перешкод працівникам УПП у здійсненні їх діяльності ОСОБА_1 не створював, про що свідчить безперешкодне складання останніми на нього 2 протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Також позивач звернув увагу, що розуміючи ситуацію, яка склалася, і безпідставні звинувачення у перебуванні позивача в стані алкогольного сп`яніння, як водія транспортного засобу, ОСОБА_1 сам, добровільно, пройшов такий огляд у медичному закладі "ОКМЦ соціально небезпечних захворювань", про що наявний "Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2022". Згідно з результатами цього висновку у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

У своїх поясненнях від 06.12.2022 щодо питань порушених в службовому розслідуванні, призначеному на підставі наказу № 821 від 02.12.2022, ОСОБА_1 вказував, що за кермом автомобіля була його дружина, яка і вчинила ДТП, а в подальшому залишила салон машини і місце дорожньо-транспортної пригоди. З метою уникнення конфлікту він підійшов до потерпілого і запропонував йому відшкодувати збитки на ремонт автомобіля, але той відмовився і викликав працівників патрульної поліції, яким позивач також вказав, що за кермом був не він. У поясненнях також зазначав, що був не в форменому одязі та перебував у тверезому стані.

При дослідження відеозапису в судовому засіданні, наданого відповідачем до справи, судом встановлено, що позивач дійсно називався іншими іменем, назвав себе військовослужбовцем, про що ОСОБА_1 не заперечує.

При цьому, з відеозаписів не вбачається вчинення дій, якими ОСОБА_1 перешкоджав працівникам УПП виконувати свої службові обов`язки, неодноразово намагався відійти від місця події під різним приводом, не сприяв працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що працівниками поліції не були складені протоколи про адміністративну відповідальність за статтею 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця), не внесено відомостей до ЄРДР про вчинення позивачем кримінального правопорушення за статтею 343 Кримінального Кодексу України (втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, судового експерта, працівника державної виконавчої служби, приватного виконавця), не подані рапорти патрульних поліцейських, у яких зазначені скарги на неправомірні дії ОСОБА_1 тощо.

Згідно з частинами першою та другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто відповідачем зроблені суб`єктивні припущення, що ОСОБА_1 перешкоджав працівникам УПП виконувати свої службові обов`язки, неодноразово намагався відійти від місця події під різним приводом, не сприяв працівникам УПП у встановленні обставин дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ці доводи не підтверджено доказами, тому є необґрунтованими.

Згідно з приписами статей 8, 18 Закону № 580-VIII на поліцейського покладено обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Поняття "службова дисципліна" містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі за текстом Правила).

Згідно з Розділом І цих Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Ці Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції", інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України; заохочувати етичну поведінку; запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Щодо порушення у частині неналежної поведінки в присутності підлеглого та інших поліцейських суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять даних щодо вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення під час виконання службових обов`язків та під час вищенаведених подій 01.12.2022 в присутності підлеглих йому осіб. Щодо присутності на місці ДТП інших поліцейських, суд звертає увагу, що працівники УПП в межах своїх повноважень прибули за викликом про вчинене ДТП та склали протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , як фізичної особи.

З урахуванням вищенаведеного, не знайшли свого підтвердження (зокрема, у показаннях свідка, на відеозапису) висновки відповідача, що згідно з вимогами абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил позивач порушив Правила етики у частині неналежної поведінки в присутності підлеглого та інших поліцейських.

Інших доказів у розумні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано.

Щодо невиконання вимог частини першої статті 214 КПК України, підпункту 8 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, вимог, визначених пунктом 8 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у невжитті заходів щодо належного вивчення матеріалів ЄО Сумського РУП від 13.10.2022 № 44659, від 02.11.2022 №47582, від 20.11.2022 № 50646, від 04.11.2022 № 47923, від 16.11.2022 №49877, від 26.11.2022 № 39402, від 03.11.2022 № 47808, від 03.11.2022 № 47847, 47851 з ознаками кримінального правопорушення, незабезпечені невідкладного, але не пізніше 24 годин після надходження повідомлення про кримінальне правопорушення, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування; вимог підпункту 1 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, та обов`язків, визначених пунктами 1, 2, 4, 9, 19, 26 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції, що виразилось у неналежній організації виконання покладених на підпорядкований підрозділ завдань, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до підпунктів 1, 8 пункту 4 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, начальник слідчого відділу територіального (відокремленого) підрозділу Національної поліції України, крім повноважень, передбачених КПК України: керує діяльністю слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України; розглядає заяви і повідомлення про злочини, що надходять до територіального (відокремленого) органу поліції, а також інші матеріали про злочини, виявлені поліцією, і забезпечує невідкладне, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення слідчими відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування; при внесенні слідчими відомостей до ЄРДР контролює правильність попередньої правової кваліфікації вчинених протиправних дій, а також об`єктивність та своєчасність внесення слідчими відомостей до ЄРДР про рух кримінальних проваджень.

Згідно з пунктом 8 абзацу 3 розділу II Посадової інструкції заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу, затвердженої начальником Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області підполковником поліції Сергієм Гриньовим 04.01.2021, крім повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, заступник начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальник слідчого відділу розглядає заяви і повідомлення про злочини, що надходять до слідчого відділу, а також інші матеріали про злочини, виявлені поліцією, і забезпечує невідкладне, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення слідчими відповідних відомостей до ДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування та у відповідності до вимог статті 214 КПК України забезпечує надання слідчими витягу з ДР заявнику.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 9, 19, 26 абзацу 3 розділу II цієї Посадової інструкції, крім повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, заступник начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальник слідчого відділу: керує діяльністю відділу слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України; визначає планові та поточні завдання роботи відділу, контролює їх виконання, створює для особового складу відділу необхідні умови для виявлення ініціативи під час виконання завдань та функцій; забезпечує в межах компетенції координацію діяльності слідчого відділу та підрозділів оперативно-технічних заходів та оперативної служби управління щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, забезпечує ефективне використання слідчими оперативної інформації при досудовому розслідуванні кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які перераховуються від органів досудового розслідування та суду; при внесенні слідчими відомостей до ЄРДР контролює правильність попередньої правової кваліфікації вчинених протиправних дій, а також об`єктивність та своєчасність внесення слідчими відомостей до ЄРДР про рух кримінальних проваджень; здійснює організаційно-методичне керівництво підпорядкованим слідчим відділом та слідчими відділеннями базових територіальних підрозділів; вносить пропозиції щодо комплектування вакантних посад слідчого відділу, створення резерву кандидатів на посади слідчих, вживає заходів щодо дотримання позитивного соціально-психологічного клімату в слідчому відділі, несе особисту відповідальність за дотриманням законності, антикорупційного законодавства та службової дисципліни, у тому числі транспортної, працівниками слідчого відділу, вживає заходів щодо її зміцнення та недопущення надзвичайних подій, організовує та здійснює контроль за проведенням занять у системі службової підготовки в слідчому відділі /а.с. 190-193, том 1/.

У частині сьомій статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування

Враховуючи, що службове розслідування призначалось 02.12.2022 за фактом можливого вчинення одного дисциплінарного проступку, який мав місце 01.12.2022, а під час проведення службового розслідування виявлено інші порушення, які також можуть бути підставою до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач зобов`язаний був розпочати нове службове розслідування за виявленими фактами, проте, відповідачем вищевикладене не здійснено у порушення вимог Дисциплінарного статуту.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, оцінка наведеним порушенням, виявленим відповідачем, судом не надається, оскільки порушена процедура проведення службового розслідування щодо цих порушень.

Відповідач посилається на наявність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , наявність діючого дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, проте, у висновку службового розслідування надана оцінка різним обставинам щодо різних порушень, виявлених стосовно позивача. У зв`язку з чим у сукупності цього і зроблений висновок про наявність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Перевіряючи правомірність обрання відповідачем виду дисциплінарного стягнення звільнення із служби в поліції, ГУ НП в Сумській області не дотримано справедливої рівноваги (балансу) при визначенні виду дисциплінарного стягнення та інтересами особи.

Суд зазначає, що "справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Отже, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №814/2530/16 зазначив, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

При цьому слід ураховувати, що на відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Критерії обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень вимагає врахування ним обставин, які є обов`язковими в силу закону (встановлення факту порушення поліцейським вимог закону, що може бути підставою для дисциплінарної відповідальності), так і інших обставин, які мають значення для конкретної справи. Для цього суб`єкт владних повноважень має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, перевірити всі обставини, на яких ґрунтується його рішення з урахуванням того, що обов`язок по наданню доказів вчинення поліцейським дисциплінарного проступку покладено на відповідача як суб`єкта владних повноважень, виходячи з вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах, а при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, яка є обов`язковою для застосування у подібних правовідносинах за приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інші доводи відповідача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

З урахування вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.12.2022 №780 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП" та наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 20.02.2023 №73о/с "По особовому складу".

Крім того, позивач просить поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023; стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2023 по день ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Скасування наказу про звільнення позивача відповідно до вимог частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України є підставою для його поновлення на попередній роботі, а саме: на посаді начальника заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу.

У пункті 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зазначено, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, день звільнення це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах із роботодавцем.

Таким чином, позивача слід поновити на посаді з наступного дня за днем звільнення, тобто з 21.02.2023.

Поновлення на посаді, яку позивач обіймала до звільнення, є достатнім ефективним засобом захисту порушеного права позивача.

Суд, встановивши неправомірність вищенаведених наказів, надає оцінку позовній вимозі про стягнення з ГУ НП в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2023 по день ухвалення рішення, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції обумовлені трудовим договором.

Таким чином, за відсутності вини незаконно звільненої особи у тому, що розгляд справи про поновлення її на посаді триває понад один рік, стягненню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.03.2018 у справі № 2а-11888/10/1370 та від 05.11.2019 у справі № 2а-2243/11/1370.

Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (надалі - Порядок №100, у редакції, чинній на момент винесення рішення, яким вирішується трудовий спір).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 540/2137/20.

Правовий висновок щодо необхідності застосування Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі Порядок № 260), при обрахунку грошового забезпечення за час вимушеного прогулу із урахуванням кількості календарних днів у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 815/2959/17, від 26.04.2019 у справі № 815/1829/17 та від 17.03.2021 у справі № 815/6557/16.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 260 вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відповідно до довідки № 29/441 від 20.03.2023 про доходи позивача середньоденний розмір заробітної плати складає 937,27 грн /а.с. 320, том 1/.

Отже, що при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" визначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до позиції Верховного суду у справі №826/2778/14 від 21.10.2021 справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Відповідно до кількості календарних днів, що минули за час вимушеного прогулу позивача, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.02.2023 (згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 20.02.2023 №73о/с по 03.08.2023 (дату прийняття рішення у цій справі) у розмірі 153712,28 грн (164 к.д. х 937,27 грн; сума зазначена без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, оскільки суд ухвалив рішення про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд вказує, що пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Позивач від сплати судового збору звільнений, доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40030, ) про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.12.2022 №780 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 20.02.2023 №73о/с "По особовому складу".

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Г. Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40030, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2023 по 03.08.2023 у розмірі 153712,28 грн (сто п`ятдесят три тисячі сімсот дванадцять гривень 28 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 21.02.2023 ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14.08.2023.

Суддя Т.С. Канигіна