Справа № 160/1674/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/1674/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» звернулося до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2021 року №000/376/32-00-07-01-03-32 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2021 року №000/375/32-00-07-01-03-32 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код 43968079) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» за заявою від 22.06.2021 по декларації № у розмірі 617 593,00 гривень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 задоволено частково позовні вимоги, а саме судом:

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2021 року № 000/376/32-00-07-01-03-32 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2021 року № 000/375/32-00-07-01-03-32 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у розмірі 13 895 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 85 копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що по ТОВ «МОБІТЕКС» вартість основних засобів станом 31.12.2020 - 0 грн., кількість працівників - з ознакою доходу 101 код - 1 особа (виплати за кодом 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі та 106 - дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду - відсутні), об`єкти оподаткування - відповідно до відомості про об`єкти оподаткування - відсутні.

Відповідно до наданих документів у травні, червні 2021 року ТОВ «МОБІТЕКС» реалізовано: черевики робочі модель 220 Т, рукавички трикотажні з ПВХ крап. 526, костюм Лаборант кур.+бр. на ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». До перевірки не надано документи, які підтверджують якість товару та походження товару, у зв`язку з чим неможливо встановити фактичного виробника продукції.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних податковий кредит ТОВ «МОБІТЕКС» сформовано за рахунок придбання мила, молочних сумішей, продуктів харчування та ін., простежується пересорт в кредиті, придбання оренди основних засобів (складських/виробничих приміщень) - відсутні.

Під час аналізу податкової звітності в АІС «Податковий блок» встановлено наступний ланцюг формування податкового кредиту, а саме: придбання товару з ідентичною номенклатурою (костюм Лаборант кур.+бр., рукавички трикотажні з ПВХ крап. 1/526) по наступному ланцюгу постачання: обрив ланцюгів постачання ТОВ «ЦЕНТРАЛ СПЕЙС», ТОВ «РЕМБУД СТАНДАРТ», ТОВ «АЙТІ ПРОДЖЕКТ», ТОВ «МАРКЕТИНГ ПРОПЕРТІ», ТОВ «ЕНГЕЛЬ КРАФТ», ТОВ «МОБІТЕКС», ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Перевіркою встановлено за Ланцюгом постачання ТМЦ відсутність на ТОВ «ЦЕНТРАЛ СПЕЙС», ТОВ «РЕМБУД СТАНДАРТ», ТОВ «АЙТІ ПРОДЖЕКТ», ТОВ «МАРКЕТИНГ ПРОПЕРТІ», ТОВ «ЕНГЕЛЬ КРАФТ», ТОВ «МОБІТЕКС» достатньої чисельності кваліфікованих працівників, основних засобів, складських та матеріальних ресурсів, що ставить під сумнів можливість здійснення підприємствами задекларованого основного виду діяльності. Це свідчить про відсутність у підприємств необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині постачання спец одягу.

Виходячи з вищенаведеного, встановлено нереальність здійснення господарських операцій з ТОВ «МОБІТЕКС» та їх документальне оформлення для прикриття нереальних операцій із залученням контрагентів по ланцюгу, ТОВ «МОБІТЕКС» здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам, а саме, ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Також скаржник зазначає, що відповідно до наданих документів в червні 2021 року ФОП ОСОБА_1 надано послуги по ремонту млина ЛМТ-2 на ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Згідно даних АІС «Податковий блок» ФОП Базарний, зокрема, кількість працівників - з ознакою доходу 101 код - 0 осіб, виплати за кодом 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі, здійснено 2 особам. Відомості про об`єкти оподаткування - офіс, який знаходиться за адресою: Україна, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, Шевченківський р-н, вулиця Панікахи, буд. 2, корпус 11, офіс 316.

Відповідно АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних за червень 2021 року ФОП ОСОБА_1 , окрім ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», також надає послуги з ремонту та технічного обслуговування приладів ще 12 підприємствам. Тобто, ФОП ОСОБА_1 у періоді декларування взаємовідносин з ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» одночасно виконувались послуги на інших суб`єктах господарювання з інших регіонів України (Тернопільська, Донецька, Запорізька, Київська, Дніпропетровська області), що свідчить про невідповідність задекларованої чисельності працюючих обсягу виконаних робіт.

Перевіркою встановлено відсутність на ФОП ОСОБА_1 достатньої чисельності кваліфікованих працівників, основних засобів складських та матеріальних ресурсів, що ставить під сумнів можливість здійснення і підприємством задекларованого основного виду діяльності. Це свідчить про відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині постачання даного спеціалізованого товару.

Скаржник зазначає, що підприємницька діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Так, належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Також скаржник посилається на можливість використання інформаційних баз даних, що прямо передбачено ПКУ.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з податку на додану вартість, визначену постачальником, та зменшує оподаткуванні ; доходу на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Скаржник щодо завищення податкового кредиту та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за червень 2021 року, на 5 071 грн., зазначає, що до складу податкового кредиту травня 2021 року ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «ТЕХНАУКА» на загальну суму 20 387 104,58 грн., в т.ч. ПДВ - 2 854 194,64 грн.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних та надай документів ТОВ «ТЕХНАУКА» в травні 2021 року на ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» реалізовано соняшник в кількості 1001,78 тн.

За даними поданої ТОВ «ТЕХНАУКА» фінансової звітності малого підприємства станом на 31.12.2020 рік основні засоби на початок звітного року складали - 1302,3 тис.грн., на кінець звітного періоду складали - 1302,3 тис.грн.

Відповідно до Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (№ 29-сг) за 2020 рік поданого ТОВ «ТЕХНАУКА» до Держстату обсяг виробництва соняшнику у 2020 році склав 7 788,00 центнер.

Враховуючи кількість сільськогосподарських угідь, які перебувають у використанні ТОВ «ТЕХНАУКА» згідно з наданою звітністю - 300.6079 га, розрахункова врожайність -соняшника у 2020 по господарству повинна становити 25,90 ц/га., без урахування реалізації інших культур власного виробництва.

Згідно із оприлюдненими на сайті latifundist.com загальновідомими статистичними (даними середня врожайність соняшника у 2020 році по Луганській області складає 17,00 ц/га.

За результатами проведеного податкового аналізу згідно інформаційної комп`ютерної автоматизованої системи ДПС України, ІТС «Податковий блок»: АІС «Архів електронної звітності», «Єдиний реєстр податкових накладних» не встановлено придбання ТОВ "ТЕХНАУКА" соняшнику протягом 2020-2021 років.

Згідно з Повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (Форма № 20-ОПП) від 08.08.2017 у ТОВ "ТЕХНАУКА" є складське приміщення, розташоване за адресою: с. Соснівка, вул. Молодіжна, 31а. Проте, відповідно інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за вищезазначеною адресою жодне приміщення не зареєстровано.

Згідно проведеного податкового аналізу поданої податкової звітності та ЄРПН ТОВ «ТЕХНАУКА» протягом 2020-2021 рр. не придбавало послуг оренди будь-яких приміщень.

Судом першої інстанції не враховано, що місце зберігання врожаю соняшника у ТОВ «ТЕХНАУКА» відсутнє.

Згідно з наданими до перевірки ТТН пункт навантаження зазначено: м. Рубіжне Сєвєродонецький, Луганська область.

До перевірки надані копії складських квитанцій на зерно від 25.05.2021 №№ 678, 680, 681, в яких зазначено що, відповідно до договору складського зберігання від 10.05.2021 №19 ТОВ «Голден Агро» прийняв на зберігання у ТОВ «ТЕХНАУКА» Соняшник врожаю 2020 року у загальній кількості 1000760 кг. Адреса ТОВ «Голден Агро»: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Гортопу . тупік, 7. Зазначені складські квитанції мають печатку- «ПОГАШЕНО».

Тобто, з ТОВ "ТЕХНАУКА" могло зберігати соняшник на складах ТОВ «Голден Агро» лише у період з 10.05.2021 по 25.05.2021.

Таким чином, судом не враховано, що аналіз умов діяльності ТОВ «ТЕХНАУКА» як суб`єкта господарської діяльності та платника податків в частині не підтвердження наявності у ТОВ «ТЕХНАУКА» достатньої кількості землі сільськогосподарського призначення - рілля, незначна кількість трудових ресурсів, в сукупності свідчить про дефектність юридичного статусу ТОВ «ТЕХНАУКА» як сільгоспвиробника та використання платника в схемах мінімізації.

Дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення податку на додану вартість було охоплено документальною позаплановою виїзною перевіркою, за результатами якої складено акт від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ«ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 років від`ємного значення податку на додану вартість, у томи числі заявленого до відшкодування» (далі Акт №651).

В ході проведення перевірки встановлено порушення: абз. а) п.198.1, П.198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за травень 2021 року на суму 2 909 068 гривень.

Враховуючи вищевикладене ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» порушено:

п. 200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та | доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в травні 2021 року в розмірі 59 945 грн.

п. 200.1, абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та1 доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в травні 2021 року в розміри 2 849 123 грн.

На підставі акта перевірки з урахуванням прийнятого висновку комісією Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків були винесено наступні податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021: №000/307/32-00-07-01-03-32 - про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 59 945 гривень (застосування штрафних санкцій нормами ПП України не передбачено) - ф. «В4».

Перевіркою встановлено завищення задекларованого показника у рядку 16 декларації за червень 2021 року на загальну суму 5 071 грн., а саме: рядок 16.1 - залишок від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 21 попереднього звітного періоду), завищено на суму: 5 071 грн (результати перевірки за травень 2021 року (акт від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689, ППР від 17.09.2021 №000/307/32-00-07-01-03-32), що вплинули на формування суми, яку заявлено до бюджетного відшкодування в червні 2021 року.

Також скаржником щодо відсутності у червні 2021 року права на бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 612 522 грн по постачальнику ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» зазначає наступне.

Підприємством у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за червень 2021 року (рядок 74 Таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України») у розрахунок бюджетного відшкодування враховано оплачений залишок від`ємного значення по взаємовідносинам з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» у сумі ПДВ 1 364 100 грн., із зазначенням періоду виникнення від`ємного значення - « 05.2021».

За результатами взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» у податковій декларації з ПДВ за травень 2021 року сформовано податковий кредит всього у сумі 4 448 904 грн., у тому числі за рядками декларації:

10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» - 3 057 726 грн. ( рядок 413 таблиці 2.1 «Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7%, 14%» Додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування»), 14 «Коригування податкового кредиту» - 1 391 178 грн. ( рядки 40, 41 таблиці 2.2 «Відомості про коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 Кодексу» Додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування»).

За даними ЄРПН в реєстрі за травень 2021 року зареєстровані: 1) податкові накладні на суму ПДВ 3 057 726,2 грн, наведено в таблиці; 2) розрахунки коригування податкових накладних на суму ПДВ 1 391 178 грн., наведено в таблиці.

Документальною позаплановою перевіркою ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з питання законності декларування від`ємного значення з ПДВ, що становить більше ніж 100 тис. гривень, по декларації з ПДВ за травень 2021 року (акт від 20.08.2021 №651/32- 00-07-01-03-27/41161689) правопорушень податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з ПДВ у декларації з ПДВ за травень 2021 року за результатами взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» не встановлено.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» податковий кредит сформований у травні 2021 року за результатами взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» заявлено до бюджетного відшкодування всього у сумі 5 061 426 грн., у тому числі у декларації за травень 2021 року - 3 697 326 грн. (рядок 67 Таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/ послуг або до Державного бюджету України» додатку 3), у декларації за червень 2021 року - 1 364 100 грн.

Судом, не було застосовано норми, згідно з яких пп. б) п.200.4 ст.200 ПК України. Заявлена до відшкодування сума ПДВ у травні-червні 2021 року за результатами взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» у травні 2021 року (5 061 426 грн.) на порушення пп. б) п.200.4 ст.200 ПКУ перевищує суму сформованого у травні 2021 року податкового кредиту (4 448 904 грн.) на 612 522 гривні.

Тобто, перевіркою встановлено що, заявлена до відшкодування сума ПДВ у травні- червні 2021 року за результатами взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» у травні 2021 року (5 061 426 грн.) на порушення пп. б) п.200.4 ст.200 ПКУ перевищу і суму сформованого у травні 2021 року податкового кредиту (4 448 904 грн.) на 612 522 гривні, тобто перевіркою встановлено перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом зв результатами перевірки на 612 522 гривні.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відзиві зазначено, що наданими позивачем документами реальність послуг з перевезення придбаного у ТОВ «ТЕХНАУКА» соняшника підтверджує товарність/реальність операції з поставки ТОВ «ТЕХНАУКА» в адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» соняшника в рамках Договору поставки № 51983 від 20 травня 2021 року в загальній кількості 1001,78 тон. За поставлений Товар ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» було сплачено ТОВ «ТЕХНАУКА» 23 241 299,22 гривень, в тому числі ПДВ 2 854 194,64 гривень. До бюджетного відшкодування податку на додану вартість в Податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року було включено 5 071 грн. (строка 47) за податковою накладною від 31.05.2021 р. № 4.

Висновки акту №694/32-00-07-01- 03-27/41161689 від 17.09.2021 року ґрунтуються на обставинах, встановлених за наслідком перевірки позивача, в акті Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №651/32-00-07-01-03-27/41161689 від 20.08.2021 року. За результатами попередньої перевірки Контролюючим органом було зроблено висновок про нереальність господарських операцій з ТОВ «ТЕХНАУКА», прийнято податкове повідомлення рішення від 17 вересня 2021 року, яке скасовано в судовому порядку.

Також зазначає, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» здійснило оплату за товар, операції по придбанню якого відображені в Декларації з ПДВ за червень 2021 року, на адресу ТОВ «МОБІТЕКС», в тому числі суму ПДВ, та здійснило оплату за виконану у червні 2021 року роботу на адресу ФОП ОСОБА_1 у сумі 5 400,00 гривень, в тому числі суму ПДВ 900,00 гривень, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Позивачем вжито всіх можливих заходів для перевірки правосуб`єктності своїх контрагентів, а отже проявило достатню обачність»

Постачальниками товару були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, що і було підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту.

Контролюючим органом не було наведено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в первинних документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Твердження про неможливість ТОВ «ТЕХНАУКА» виростити на задекларованих землях реалізований ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» соняшника, відсутність реально вчинених господарських операцій, є виключно припущеннім відповідача, зробленим виключно на підставі інформації відносно, наявної в інформаційних базах ДПС (Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) та АІС «Податковий блок»).

Повивач щодо завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого у декларації за червень 2020 року, на 612 522 гривень, зазначає, що в Додатку 3 до Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» у Таблиці 2. Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України у пункті 74 Товариством відображено від`ємне значення ПДВ від постачальника ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» (індивідуальний податковий номер 21) у сумі 1 364 100,30 грн., віднесене на підставі податкової накладної від 27.05.2021 р. № 38. Оплату за вказаною податковою накладною, в тому числі ПДВ, було здійснено у повному обсязі.

Зазначена сума була сформована в результаті здійснення операцій з поставки соняшника в рамках Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро».

При цьому, у Податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року до бюджетного відшкодування по контрагенту ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» Товариством було віднесено ПДВ у сумі 3 697 325,78 грн.

Зазначена сума була сформована:

у результаті здійснення операцій з поставки соняшника між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» в рамках Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року на підставі податкових накладних від 20.05.2021 р. №34, від 28.05.2021 р. №39, від 25.05.2021 р. №37, від 21.05.2021 р. №35, від 22.05.2021 р. № 36 (всього ПДВ 1 693 625,90 грн.);

у результаті перегляду ціни в рамках Договору поставки №46827 від 09 листопада 2020 року та підписаного сторонами Акту № 0Т000000023 погодження ціни на поставлену продукцію від 12 травня 2021 року до Договору поставки №46827 від 09 листопада 2020 року на підставі наступних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників (всього ПДВ 2 003 699,88 грн.): від 12.05.2021 р. № 9 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 11; від 12.05.2021 р. № 10 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 12; від 12.05.2021 р. № 19 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 22; від 12.05.2021 р. № 17 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 20; від 12.05.2021 р. № 18 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 21; від 12.05.2021 р. № 16 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 19; від 12.05.20211 р. № 15 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 18; від 12.05.2021 р. № 13 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 15; від 12.05.2021 р. № 14 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 16; від 12.05.2021 р. № 12 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 14; від 12.05.2021 р. № 11 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 13; від 12.05.2021 р. № 21 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 24; від 12.05.2021 р. № 20 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 23; від 12.05.2021 р. № ЗО до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 33; від 12.05.2021 р. № 29 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 32; від 12.05.2021 р. № 28 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 31; від 12.05.2021 р. № 27 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 30; від 12.05.2021 р. № 26 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 29; від 12.05.2021 р. № 25 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 28; від 12.05.2021 р. № 24 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 27; від 12.05.2021 р. № 22 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 25; від 12.05.2021 р. № 23 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 26; від 12.05.2021 р. № 7 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 9; від 12.05.2021 р. № 8 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 10; від 12.05.2021 р. № 21 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 24; від 12.05.2021 р. № 6 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 8; від 12.05.2021 р. № 5 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 7; від 12.05.2021 р. № 4 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 6; від 12.05.2021 р. № 3 до податкової накладної від 12.11.2020 р. № 5; від 12.05.2021 р. № 2 до податкової накладної від 11.11.2020 р. № 4.

Таким чином, ТОВ «ОПТГМУСАГРО ТРЕЙД» дотримано всіх законодавчо встановлених вимог для віднесення сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» до бюджетного відшкодування травня 2021 року та червня 2021 року - суми ПДВ не перевищують суми, обчислені відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкових декларацій (в рамках реєстраційного ліміту СЕА ПДВ), та зазначені суми є фактично сплаченими.

Розбіжність між сформованим податковим кредитом та заявленим бюджетним відшкодуванням по зазначеному контрагенту у червні 2021 року у сумі 612 522 грн. на яку посилається відповідач виникла внаслідок складення Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. №31 до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3.

На виконання пункту б) підпункту 192.1.1 Податкового кодексу України внаслідок складення Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. №31 до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3 Товариством було зменшено суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду, тобто у травні 2021 року - у пункті 41 Таблиці 2.2 «Відомості про коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 Розділу V Кодексу» Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року за постачальником ТОВ «Агрофірма «Слав- Агро» відображено суму податку на додану вартість з показником з показником «- 612 522,24».

За результатами перевірки декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року зауваження контролюючого органу щодо відображення операцій з ТОВ "Агрофірма Слав-Агро», у тому числі щодо коригування податкового кредиту та віднесення сум ПДВ до бюджетного відшкодування, були відсутні.

Позивач зазначає, що в жодному податковому періоді не заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ за податковою накладною від 17.12.2020 р. №3, виписаною ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» в адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», а отже підстави для зменшення бюджетного відшкодування у зв`язку зі складанням розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3 відсутні.

Також, позивач посилається на невідповідність формі ППР, а саме неправомірності складання контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 року № 000/376/32-00-07-01-03-32 за формою «В1» замість «ВЗ».

Так, за результатами проведеної перевірки контролюючим органом не встановлено порушень розділу V «Податок на додану вартість» ПКУ, які призвели до завищення податкового кредиту та/або заниження податкових зобов`язань за червень 2021 року на 612522 грн., а лише виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування у сумі 612522 грн. та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування за відображеним в Акті перевірки фактом помилки у таблиці 2 додатку 3 до декларації з ПДВ за червень 2021 року по постачальнику ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро».

Таким чином, на підставі Акту перевірки та абз. «в» п.200.14 ст.200 ПКУ контролюючий орган в особі Східного МУ ДПС по роботі з ВПП мав скласти податкове повідомлення-рішення за формою «ВЗ» про відмову у наданні бюджетного відшкодування за червень 2021 року у сумі 612 522 грн. без застосування штрафних санкцій.

У такому разі ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не втрачає право включити суму 612 522 грн. до складу податкового кредиту шляхом відображення у рядку 16.3 (збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу) декларації з ПДВ за період, на який припав би день узгодження такого податкового повідомлення-рішення за формою «ВЗ».

Оскільки встановлена форма «В1» податкового повідомлення-рішення не містить вказівок, аналогічних тим, що є у формі «ВЗ», то у разі узгодження ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 року № 000/376/32-00-07-01-03- 32, складеного Східним МУ ДПС по роботі з ВПП за формою «В 1», підприємство назавжди втрачає право на врахування суми 612 522 грн. у складі податкового кредиту та від`ємного значення (що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду або підлягає бюджетному відшкодуванню), хоча перевіркою не встановлено факту завищення податкового кредиту на суму 612 522 грн. по постачальнику ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро».

Для обґрунтування складання податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 року № 000/376/32-00-07-01-03-32 за формою «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2021 року, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 617 593 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 308 796,50 грн. контролюючий орган безпідставно зазначив в такому ППР про нібито встановлення порушення п.44.1 ст.44, абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, при цьому висновок в акті перевірки свідчить про порушення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» лише вимог п.200.1, абз. б) п.200.4 ст.200 ПКУ.

Також позивач посилається на необґрунтоване застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 50%, оскільки для застосування штрафу у розмірі 50% контролюючий орган мав і в ході перевірки встановити та відобразити в Акті перевірки, що позивача умисно та повторно протягом 1095 календарних днів завищило суму бюджетного відшкодування. Так, частиною 2 пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Посадовими особами відповідача у період з 25.08.2021 по 13.09.2021, на підставі направлень від 20.08.2021 та наказу від 12.08.2021 №271, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року (вх. № від 20.07.2021).

За результатами перевірки складено акт від 17.09.2021 № 694/32-00-07-01-03-27/41161689.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» вимог:

- абзацу а) пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 з урахуванням норм пункту 44.1 статті 44 ПК України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за червень 2021 року на суму 1 538 грн;

- абзацу б) пункту 200.4 статті 200 з врахуванням підпунктів 14.1.18, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.1. статті 200 ПК України, підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (зі змінами та доповненнями) платником внаслідок неправомірного декларування ПДВ до відшкодування у розмірі, що перевищує суму сформованого податкового кредиту (від`ємного значення), завищено суму бюджетного відшкодування заявленого у декларації за червень 2020 року на 612 522 грн.

Враховуючи викладене, та результати акту від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689 (ППР від 17.09.2021 №000/307/32-00-07-01-03-32) ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» порушено:

- пункт 200.1, абзац в) пункту 200.4 статті 200 ПК України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2021 року в розмірі 1 538 грн;

- пункт 200.1, абзац б) пункту 200.4 статті 200 ПК України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), підпункт 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (зі змінами та доповненнями) внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в червні 2021 року в розмірі 617 593 грн.

23.10.2021 на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 17.09.2021 року № 694/32-00-07-01-03-27/41161689, Східним МУ ДПС по роботі з ВПП винесені податкові повідомлення-рішення:

- №000/375/32-00-01-03-32 за формою «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 1 538 грн (застосування штрафних санкцій нормами ПК України не передбачено);

- №000/376/32-00-01-03-32 за формою «В1», яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в сумі 617 593 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 308 796,50 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем підтверджено первинними документами податкового та бухгалтерського обліку задекларовані показники.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до положень підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З метою застосування терміна "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром.

Постачанням товарів також вважаються: а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу; б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства; в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню); г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення; д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника; е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

За положенням підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За положенням підпункту 14.1.203 пункту 14.1 статті 14 ПК України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Для цілей оподаткування вважається, що операція, здійснена з нерезидентами, не має розумної економічної причини (ділової мети), якщо: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Цей підпункт застосовується для цілей статті 39 цього Кодексу, в тому числі при доведенні обставин, що свідчать про відсутність ділової мети, у випадках, визначених пунктом 140.5 статті 140 цього Кодексу, які передбачають застосування відповідних положень статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до положень підпункту 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 ПК України, основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 20000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 20000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з пунктом 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

У пункті 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 зазначеного Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин), активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників); власний капітал - різниця між активами і зобов`язаннями підприємства.

За частиною 1 та 2 статті 3 Закону № 996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Інформація, яка міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

Відповідно до частини 1, 5, 7, 8 статі 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704(далі Положення № 88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

За змістом п. 1, 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267, податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті (п.1). Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податкового кредиту.

Суд зазначає, що доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на декларування показників податків.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

У зв`язку з наведеним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт підприємницької діяльності повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Відповідно до сталої судової практики (зокрема, постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 826/11531/14, постанови Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 19 листопада 2019 року у справі № 826/487/16) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Отже, при оцінці обґрунтованості заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Матеріали справи свідчать, що висновки податкового органу ґрунтуються на результатах дослідження господарських операцій за період травень-червень 2021 року, а саме на поданих позивачем документах та результатах перевірки викладених в акті від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689 за наслідками якого було прийнято ППР від 17.09.2021 №000/307/32-00-07-01-03-32.

Судами проаналізовано надані сторонами документи на підтвердження здійснення господарських операцій по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами, у тому числі, первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які надавались до перевірки у межах цієї перевірки та перевірки за актом від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689.

Стосовно господарських операцій з ТОВ «МОБІТЕКС»:

Між позивачем та ТОВ «МОБІТЕКС» укладено Договір поставки.

Так, у травні та червні 2021 року ТОВ «МОБІТЕКС» реалізовано ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»: черевики робочі модель 220 Т, рукавички трикотажні з ПВХ крап 526, костюм Лаборант кур. + бр.

До перевірки та суду надано документи, які підтверджують здійснення операцій, а саме: договір поставки №3 від 04 квітня 2020 р., додаткова угода №1 від 18 січня 2021 р. до договору поставки №3 від 04 квітня 2020 р., видаткова накладна №72 від 27 травня 2021 року, прибутковий ордер №1 від 14.06.2021 р., податкова накладна від 27.05.2021 р. № 17, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14 червня 2021 року № , договір поставки №10 від 18 січня 2021 року, прибутковий ордер №6 від 08.06.2021 р., видаткова накладна №73 від 07 червня 2021 року, експрес-накладна № 6584 від 07.06.2021 р., податкова накладна від 07.06.2021 р. № 1, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 червня 2021 року № , договір поставки №М70 від 27 березня 2021 року, експрес-накладна № 0956 від 08.06.2021 р., вВидаткова накладна №74 від 08 червня 2021 року, рахунок на оплату №81 від 08 червня 2021 року, прибутковий ордер №214 від 09.06.2021 р., податкова накладна від 08.06.2021 р. № 2, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18 червня 2021 року № , платіжне доручення № 060701 від 14 червня 2021 р., платіжне доручення № 060775 від 14 червня 2021 р., платіжне доручення № 061354 від 22 червня 2021 р.

Стосовно господарських операцій з ФОП ОСОБА_2 :

16.04.2021 між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір № 1_16042021, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги) по сервісному обслуговуванню, ремонту, відновленню приладів та обладнання Замовника згідно з умовами цього Договору, що є узгодженими і вказаними у додатках, що є невід`ємною частиною цього Договору.

На підставі Додатку №2 до вказаного Договору сторони погодили, що вартість ремонту млина ЛМТ-2 складає 5400 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 900 грн.

До перевірки та суду надано документи, які підтверджують здійснення операцій, а саме: додаток №1 від 16.04.2021 р. до Договору № 1 160420221 від 16 квітня 2021 року, податкова накладна від 29.06.2021 р. № 72, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09 липня 2021 року № , акт надання послуг №71 від 29 червня 2021 року, експрес-накладна № 7905 від 23.06.2021 р., експрес-накладна № 7015 від 02.07.2021 р., дефектна відомість № 1 29062021 від 28.06.2021 р., платіжне доручення № 070789 від 15 липня 2021 р.

Так, з експрес-накладної Нової Пошти №7905 вбачається, що 23.06.2021 року представник ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» Лазаренко Т.М. у відділенні №1 (м. Берислав, Херсонської області) передано товар для відправки до відділення Нової пошти №75 (м. Дніпро) отримувачу Базарний М.Ф.

З експрес-накладної Нової Пошти №015 вбачається, що 02.07.2021 ОСОБА_1 відправив товар - «мельниця» з відділення Нової пошти №15 (м. Дніпро) до відділення Нової пошти №1 с. Дудчани Херсонської області, отримувач - ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

У Дефектнів відомісті №1-29062021 від 29.06.2021, складеної ФОП ОСОБА_1 , зазначено про виявлену несправність млина ЛМТ-2 та здійснення заміни пускового конденсатора та підшипників крильчатки.

Стосовно господарських операцій з ТОВ «ТЕХНАУКА»:

До перевірки та суду надано документи, які підтверджують здійснення операцій, а саме: договір поставки № 51983 від 20 травня 2021 р., видаткова накладна №5 від 31 травня 2021 року, акт прийому-передачі товару №0 від 31.05.2021 р., товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року№ 112541, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112554, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112557, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112555, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112556, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112553, товарно-транспортна накладна від 31 травня 2021 року № 112552, платіжне доручення № 052028 від 25 травня 2021 року, платіжне доручення № 052106 від 26 травня 2021 року, платіжне доручення № 061943 від 29 червня 2021 року, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 519633 на запит від 26.08.2021 р. № 519633, податкова накладна від 24.05.2021 р. № 1, податкова накладна від 25.05.2021 р. № 2, податкова накладна від 26.05.2021 р. № 3, податкова накладна від 31.05.2021 р. № 4, договір перевезення вантажу №1 від 01 вересня 2020 року, додаток №1 до Договору перевезення вантажу №1 від 01 вересня 2020 року, акт надання послуг №3372 від 31 травня 2021 року, договір перевезення вантажу №4 від 01 вересня 2020 року, додаток №1 до Договору перевезення вантажу №4 від 01 вересня 2020 року, акт надання послуг №3418 від 31 травня 2021 року, акт надання послуг №3989 від 30 червня 2021 року, договір перевезення вантажу № 5 від 01 вересня 2021 року, додаток №1- до Договору перевезення вантажу № 5 від 01 вересня 2021 року, акт надання послуг №3751 від 15 червня 2021 року, договір перевезення вантажу № 7 від 01 вересня 2021 року, додаток №1 до Договору перевезення вантажу № 7 від 01 вересня 2021 року, акт надання послуг №3383 від 31 травня 2021 року, акт надання послуг №3746 від 15 червня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 25 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 26 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 27 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 28 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 29 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшника, ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД ТОВ за період 01 червня 2021 року, статут ТОВ «ТЕХНАУКА», звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і $ винограду на 01 грудня 2019 року, форма № 29-сг (річна), квитанція №2, звіт про реалізацію продукції сільського господарства за січень-квітень 2021 року, форма №21-заг (місячна), квитанція №2 , звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році, форма №29-сг (річна), квитанція №2 , податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи загальна звітна за 2020 рік , повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма 20-ОПП, від 08.08.2017 р., повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма 20-ОПП, від 09.08.2017 р., квитанція №2, податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи звітна за 2019 рік , договір №19 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 10 травня 2021 року, складська квитанція на зерно № 678 від 25 травня 2021 року серія ББ №37167, складська квитанція на зерно № 680 від 25 травня 2021 року серія ББ №371680, складська квитанція на зерно № 681 від 25 травня 2021 року серія ББ №371681, договір б/н позики (позички) складської споруди від 01.09.2019 р.

Колегія суддів зазначає, що наявні у цій справі копії первинних документів, які скріплені печаткою підприємства, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та у відповідності до ст.94 КАС України є належними та допустимими доказами.

Вищезазначені документи надавалися податковому органу під час проведення перевірки та суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем були дослідженні первинні документи позивача, при цьому, як встановлено судом відповідач не надав належну оцінку наданим позивачем документам.

Крім того, первинні документи позивача були предметом розгляду перевірки за актом від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689.

Як вбачається з акту перевірки, висновки податкового органу ґрунтуються на недостатності первинних документів по взаємовідносинам з контрагентами, разом з цим з цього приводу суд зазначає, що оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов`язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Наявність певних недоліків при заповненні не може свідчити на невідповідність вказаних документів та, за умови наявності інших первинних документів, оформлених у відповідності до приписів Закону № 996-XIV, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій, не може бути безумовною підставою для висновків про безпідставність формування позивачем показників податкової звітності за вказаними господарськими операціями.

Відповідно до матеріалів справи у позивача наявні податкові накладні, отримані від контрагентів, належним чином зареєстровані в ЄРПН, які є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту.

Отже, первинні документи надані до перевірки та суду, оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом № 996 та Положенням № 88 та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення є підставою для включення даних по проведеним господарським операціям до податкового обліку платника податку.

Таким чином, реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, крім укладених договорів, також підтверджується первинними документами, які містять усі необхідні реквізити та відомості для ідентифікації операції, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій, тоді як відповідачем не було доведено та не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Стосовно посилання відповідача на відсутність документів що підтверджують якість товару, суд зазначає, що вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку. Суд звертає увагу, що відсутність вказаних документів не є безумовною підставою ставити він не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 04 вересня 2020 року у справі № 814/1707/16, від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а, від 16.01.2018 р. у справі №820/4648/13-а, від 28 вересня 2022 року у справі № 200/14542/19-а, від 07 лютого 2023 року у справі № 380/10613/21, від 15 березня 2023 року у справі № 200/4942/20-а.

Також, як правильно зазначено судом першої інстанції, вказані висновки зроблені у тому числі з посиланням на результати акту позапланової перевірки Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689 з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень по декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року (вх. № від 22.06.2021) з урахуванням уточнюючого розрахунку (вх. №. /від 24.06.2021).

Так постачання ТОВ «МОБІТЕКС» позивачу спец. одягу (черевики робочі модель 220 Т, рукавички трикотажні з ПВХ крап 526, костюм Лаборант кур. + бр.) відбувалось у травні та червні 2021 року на підставі одних і тих самих договорів, з аналогічними умовами поставки, оприбуткування товару та оплати.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі № 160/17604/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022, за позовом ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021 №000/307/32-00-07-01-03-32.

Так, у вказаних судових рішення по взаємовідносинах між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «МОБІТЕКС» зазначено, що надані суду документи, складені на виконання умов договорів, укладених з ТОВ «МОБІТЕКС», підтверджують товарність/реальність операції з поставки ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» засобів індивідуального захисту, спецодяг, взуття та господарських товарів. Робочі костюми, халати ІТР, плащі водозахисні, напівчоботи і чоботи робочі, черевики, шкіряні чувяки, рукавички трикотажні, туфлі-сабо належать до спецодягу і взуття широкого застосування, можуть використовуватися персоналом на виробництві, в майстернях, комунальними службами, при виконанні монтажно-будівельних робіт та схожих виробничих направлень з метою захисту від загальних виробничих забруднень та промокання, зітрення. Заначений спецодяг і взуття не призначені для забезпечення безпеки і захисту здоров`я працівника, а отже не вважаються засобами індивідуального захисту (ЗІЗ). Оскільки придбаний у ТОВ «МОБІТЕКС» робочий одяг і взуття не вважаються ЗІЗ у розумінні Мінімальних вимог №1804, то їх придбання у будь-якого постачальника (в тому числі і ТОВ «МОБІТЕКС») може здійснюватися будь-яким роботодавцем (в т.ч. і ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД») без отримання від постачальника документів, що підтверджують якість таких костюмів (сертифікатів якості, декларацій відповідності, тощо). Сертифікат якості не є документом, який підтверджує факт постачання товарів, не містить відомостей про господарську операцію та не відповідає вимогам первинних документів, встановленим законодавством України, а є документом, якій підтверджує саме якість товару.».

Крім того, матеріали справи не містять документального підтвердження витребування у позивача документів якості придбаних ТМЦ. Чинне законодавство не вимагає того, щоб постачальник був безпосереднім замовником таких сертифікатів.

Щодо посилання скаржника на те, що ФОП ОСОБА_1 у періоді декларування взаємовідносин з позивачем одночасно виконувались послуги на інших суб`єктах господарювання з інших регіонів України (Донецька, Чернігівська, Київська, Дніпропетровська, Запорізька Тернопільська області), що свідчить про невідповідність задекларованої чисельності працюючих обсягу виконаних робіт, тобто, неможливо встановити походження та виробника товару, поставленого на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» в червні 2021 року, суд зазначає, що вказані обставина не спростовує факт ремонту млина позивача в червні 2021 року, а неможливість одночасного виконання послуг є виключно придушенням відповідача.

Щодо посилання контролюючого органу на відсутність складських приміщень для зберігання врожаю соняшника у ТОВ "ТЕХНАУКА", суд зазначає наступне.

Статтею 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" №37-ІV визначено, що зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов`язаний здійснити аналіз його якості. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи. Кожна із сторін договору складського зберігання зерна при відвантаженні зерна має право вимагати перевірки його якості. Витрати, пов`язані із проведенням аналізу його якості, несе сторона, що зажадала його перевірки.

Згідно із статтею 1 Закону України від 04.07.2002 №37-IV "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно.

Згідно статті 25 Закону №37-ІV зерновий склад є складом загального користування і зобов`язаний приймати на зберігання зерно від будь-якої особи.

Стаття 26 Закону №37-ІV визначає, що за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Відповідно до статті 37 Закону №37-ІV зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня. Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Відповідно до ст. 43 Закону №37-ІV якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» в реєстрі зерна мають обов`язок зареєструватись тільки зернові склади, які надають фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримали право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно. Зберігання зерна на власному складі не потребує реєстрації в реєстрі на офіційному сайті Державного підприємства «Держреєстри України».

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження зберігання позивачем надано договір складського зберігання сільськогосподарської продукції від 10 травня 2021 року, складські квитанції на зерно.

Колегія суддів зазначає, що скаржником до перевірки надавалися копії документів що підтверджують наявність у контрагентів складських приміщень для зберігання.

Крім того, суд зазначає, що складські квитанції не є документами первинного бухгалтерського обліку. Суд звертає увагу, що відсутність вказаних документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки, вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей та послуг. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24 січня 2022 року у справі №620/3138/19 (адміністративне провадження № К/9901/16220/21, К/9901/16626/21). Крім того, за вимогами законодавства квитанції мають зберігатись у контрагентів.

Зазначені обставини також досліджувалось у межах справи № 160/17604/21.

Щодо посилання відповідача на відсутність достатньої кількості землі сільськогосподарського призначення, для вирощування реалізованої сільськогосподарської продукції, суд зазначає, що контролюючий орган дійшов вищевказаних висновків виключно на підставі інформації наявної в інформаційних базах даних контролюючого органу, що як зазначалось не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Також суд зазначає, що актом перевірки, відповідно до якого контролюючим органом було встановлено залучення контрагентами позивача до вирощування сільськогосподарської продукції інших підприємств.

Суд зазначає, що зазначені висновки податкового органу гуртуються також на статистичних даних оприлюднених на сайті latifundist.com, при цьому, офіційні статистичні дані публікуються на офіційному сайті Державної служби статистики України. Статистика оперує лише офіційно відзвітованими цифрами, без дослідження фактичних даних, без врахування реальної врожайності та можливого заниження підприємствами своїх показників. Врожайність може знижуватись і за рахунок технології вирощування, якості посівного матеріалу, кліматичності та якості земель. Статисничними даними якими оперував відповідача приводу виробництва соняшнику у підприємствах по містах обласного значення та районах є середніми показниками урожайність по області. Отже, твердження про неможливість контрагентами виростити на задекларованих землях реалізований позивачу соняшник здійснено без дослідження фактичних обставин та є припущенням відповідача, яке не підтверджено належними доказами. Суд також зазначає, що врожайність сільгосподарської продукції вище середньої не є підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

При цьому, суд враховує те, що відповідач не пояснив, яке зерно фактично було використано позивачем, якщо у вказаного контрагенту воно не придбавалося, тоді як факти надходження ТМЦ на склади та транспортуванням під сумнів не ставляться.

Також вказані обставини досліджувались у межах справи № 160/17604/21.

Стосовно посилання відповідача на неможливість встановлення реального джерела походження товару за податковою інформацією, які реалізувались, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Суд зважає на те, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №816/166/15-а (№К/9901/8403/18), від 27.03.2018 року в справі №816/809/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 200/14542/19-а, від 01 грудня 2022 року у справі № 320/5878/19, від 15 березня 2023 року у справі № 200/4942/20-а.

Щодо твердження скаржника про те, що матеріально-технічна база та трудові ресурси (чисельність кваліфікованих працівників, основних засобів, складських та матеріальних ресурсів), контрагентів позивача та контрагентів по ланцюгу постачання, не дають можливість здійснення контрагентами господарських операцій, суд зазначає, що недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість здійснення договору купівлі-продажу та надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів/послуг, у тому числі й по ПДВ.

Судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності) контрагентів позивача.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 640/9476/19, від 15 березня 2023 року у справі № 200/4942/20-а.

Висновками Верховного Суду, висловлених, зокрема, в постановах від 17.04.2018 у справі №826/14549/15, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 13.08.2020 у справі № 520/4829/19, від 21.10.2020 у справі № 140/1845/19, визначено, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Суд зазначає, що посилання щодо не підтвердження руху товару по ланцюгу постачання базуються лише на результатах податкового контролю контрагента позивача, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом. Зазначене є лише припущенням відповідача.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України також не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Щодо посилання відповідача на те, що по контрагентам, що перебували у господарських відносинах з позивачем, встановлена реалізація товарів (послуг), придбання яких не підтверджено, неможливо підтвердити безпосередній факт придбання товарів заявленої номенклатури, так як неможливо підтвердити факт формування податкового кредиту за операціями, суд зазначає наступне.

Статтею 83 ПК України, визначено перелік матеріалів, які є підставами для висновків посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок, серед яких, нарівні з документами, визначеними цим Кодексом, податкова інформація (підпункти 83.1.1 та 83.1.2 цієї статті).

Правила збору, отримання, обробки та використання податкової інформації встановлені нормами статей 72-74 ПК України.

Згідно з пунктом 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

У відповідності з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків .

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Правила оцінки доказів в адміністративному судочинстві встановлені статтею 90 КАС України, зокрема, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 813/1200/18 вбачається, що оцінка судом документів, які надав позивач, здійснюється з врахуванням податкової інформації, на яку посилалося податковий орган. Тобто, податкова інформаціє, як зазначалось, враховується в сукупності з іншими доказами про порушення позивачем податкового законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач фактично не посилається, які основні чинники та конкретні фактичних обставин та докази, зумовили такі висновки.

У постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по «ланцюгу» постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем зустрічних перевірок контрагентів позивача та постачальників по ланцюгу постачання.

Отже, посилання відповідача щодо не підтвердження руху товару по ланцюгу постачання базуються лише на результатах податкового контролю контрагентів позивача, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.

Суд зазначає, що лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на валові витрати. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах.

На момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, позивач та його контрагенти, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Суд зазначає, що Податковий кодекс не встановлює залежність податкового обліку (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем).

Суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути й необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Тобто, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Наведене правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, від 31.01.2011 у справі № 21-42а10, та Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2018 року у справі №820/8206/15, від 28 вересня 2022 року у справі № 200/14542/19-а, від 01 грудня 2022 року у справі № 320/5878/19, від 15 березня 2023 року у справі № 200/4942/20-а.

Таким чином, у діях позивача, як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 18.01.2018 у справі № 2а-44807/09/1670, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних у яких установлена судом.

Позивачем доведено в судовому засіданні зв`язок зі своєю господарською діяльністю та ділову мету цих операцій, а податковим органом навпаки не доведено умислу та факту фіктивного підприємництва позивача.

З матеріалів справи вбачається, що наявний договори та необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону № 996-XIV та п. 2.4 Положення № 88, які є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентами та декларування показників.

Таким чином, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем протиправно було складено спірне податкове повідомлення-рішення.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №000/376/32-00-01-03-32 від 23.10.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість (далі - ПДВ) на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст. 200 ПК України визначено, що платник ПДВ, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Позивачем в підтвердження правомірності відображення показників податкового звітності стосовно господарських операцій з ТОВ «АГРОФІРМА «СЛАВ-АГРО» надано суду та до перевірок: договір поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 20.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 21.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 22.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 25.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 27.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода №1 від 28.05.2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода від 27 травня 2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, додаткова угода від 01 травня 2021 р. до Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, видаткова накладна №12 від 20 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшнику від 20 травня 202 року, товарно-транспортна накладна №19 від 19 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №58 від 19 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №18 від 19 травня 2021 року, видаткова накладна №13 від 21 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшнику від 21 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №20 від 20 травня 2021 року, видаткова накладна №14 від 22 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшнику від 22 травня 202 року, товарно-транспортна накладна №72 від 21 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №22 від 21 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №21 від 21 травня 2021 року, видаткова накладна №15 від 25 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшнику від 25 травня 202 року, товарно-транспортна накладна №23 від 24 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №24 від 24 травня 2021 року, видаткова накладна №16 від 27 травня 2021 року, накопичувальна відомість надходження соняшнику від 27 травня 202 року, товарно-транспортна накладна №100 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №87 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №86 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №257 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №250 від 25 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №4 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №40 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна від 25 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №175 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №3 від 25 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №5 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №6 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №7 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №8 від 25 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №174 від 26 травня 2021 року , видаткова накладна №17 від 28 травня 2021 року , накопичу вальна відомість надходження соняшнику від 28 травня 202 року, товарно-транспортна накладна №58 від 27 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №8 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №3 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №26 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №27 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №7 від 26 травня 2021 року, товарно-транспортна накладна №4 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №5 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №29 від 27 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №3 від 26 травня 2021 року , товарно-транспортна накладна №28 від 26 травня 2021 року , податкова накладна від 20.05.2021 р. № 34 , податкова накладна від 28.05.2021 р. № 39 , податкова накладна від 27.05.2021 р. № 38 , податкова накладна від 25.05.2021 р. № 37 , податкова накладна від 21.05.2021 р. № 35 , податкова накладна від 22.05.2021 р. № 36, податкова накладна від 17.12.2020 р. № 3 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3 , квитанція №1 , договір поставки № 46827 від 09 листопада 2021 року , додаткова угода від 01 грудня 2021 року до Договору поставки № 46827 від 09 листопада 2020 року , Лист від 12 травня 2021 року № 240/3 ,додаткова угода від 01 травня 2021 року до Договору поставки № 46827 від 09 листопада 2021 року, лист-вимога вих. № 37/1 від 01 травня 2021 року, додаткова угода від 01 травня 2021 року до Договору поставки № 46827 від 09 листопада 2021 року, акт№ ОТ000000023 погодження ціни на поставлену продукцію від 12 травня 2021 року до Договору поставки № 46827 від 09 листопада 2021 року, відомість надходження соняшнику № 1 від 01.05.2021 р., лист від 12 травня 2021 р. № 240/1 зміна призначення платежу , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 2 до податкової накладної від 11.11.2020 р. № 4 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 3 до податкової накладної від 12.11.2020 р. № 5 , Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 4 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 6 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 5 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 7 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 6 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 8 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 7 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 9 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 8 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 10, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 9 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 11 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 10 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 12, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 11 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 13 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 12 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 14 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 13 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 15 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 14 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 16 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 15 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 18 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 16 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 19, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 17 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 20 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 18 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 21, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 19 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 22, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 20 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 23, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 21 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 24, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 22 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 25, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 23 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 26, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 24 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 27, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 25 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 28, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 26 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 29 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 27 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 30 , розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 28 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 31, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 30 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 33, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. № 29 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 32, платіжне доручення № 051890 від 24 травня 2021 року, платіжне доручення № 052084 від 26 травня 2021 року, платіжне доручення № 052085 від 26 травня 2021 року, платіжне доручення № 052133 від 27 травня 2021 року, платіжне доручення № 052159 від 28 травня 2021 року , платіжне доручення № 052191 від 31 травня 2021 року, платі жне доручення № 122646 від 24 червня 2021 року , платіжне доручення № 061942 від 29 червня 2021 року , платіжне доручення № 062150 від 30 червня 2021 року , платіжне доручення № 062151 від 30 червня 2021 року , платіжне доручення № 050891 від 12 травня 2021 року , платіжне доручення № 050892 від 12 травня 2021 року , платіжне доручення № 112022 від 20 листопада 2020 року , платіжне доручення № 121769 від 17 грудня 2021 року

Матеріали справи свідчать, що в Додатку 3 до Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) у Таблиці 2. Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України у пункті 74 позивачем відображено від`ємне значення ПДВ від постачальника ТОВ «АГРОФІРМА «СЛАВ-АГРО» у сумі 1 364 100,30 грн, віднесене на підставі податкової накладної від 27.05.2021 №38.

Оплата за вказаною податковою накладною, у тому числі ПДВ, було здійснено у повному обсязі, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Зазначена сума була сформована в результаті здійснення операцій з поставки соняшника в рамках Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро».

У Податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року до бюджетного відшкодування по контрагенту ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» Товариством було віднесено ПДВ у сумі 3 697 325,78 грн.

Зазначена сума була сформована:

у результаті здійснення операцій з поставки соняшника між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» в рамках Договору поставки № 51728 від 01 травня 2021 року на підставі податкових накладних від 20.05.2021 р. №34, від 28.05.2021 р. №39, від 25.05.2021 р. №37, від 21.05.2021 р. №35, від 22.05.2021 р. № 36 (всього ПДВ 1 693 625,90 грн.);

у результаті перегляду ціни в рамках Договору поставки №46827 від 09 листопада 2020 року та підписаного сторонами Акту № 0Т000000023 погодження ціни на поставлену продукцію від 12 травня 2021 року до Договору поставки №46827 від 09 листопада 2020 року на підставі наступних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників (всього ПДВ 2 003 699,88 грн.): від 12.05.2021 р. № 9 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 11; від 12.05.2021 р. № 10 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 12; від 12.05.2021 р. № 19 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 22; від 12.05.2021 р. № 17 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 20; від 12.05.2021 р. № 18 до податкової накладної від 18.11.2020 р. № 21; від 12.05.2021 р. № 16 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 19; від 12.05.20211 р. № 15 до податкової накладної від 17.11.2020 р. № 18; від 12.05.2021 р. № 13 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 15; від 12.05.2021 р. № 14 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 16; від 12.05.2021 р. № 12 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 14; від 12.05.2021 р. № 11 до податкової накладної від 16.11.2020 р. № 13; від 12.05.2021 р. № 21 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 24; від 12.05.2021 р. № 20 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 23; від 12.05.2021 р. № ЗО до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 33; від 12.05.2021 р. № 29 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 32; від 12.05.2021 р. № 28 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 31; від 12.05.2021 р. № 27 до податкової накладної від 25.11.2020 р. № 30; від 12.05.2021 р. № 26 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 29; від 12.05.2021 р. № 25 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 28; від 12.05.2021 р. № 24 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 27; від 12.05.2021 р. № 22 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 25; від 12.05.2021 р. № 23 до податкової накладної від 20.11.2020 р. № 26; від 12.05.2021 р. № 7 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 9; від 12.05.2021 р. № 8 до податкової накладної від 14.11.2020 р. № 10; від 12.05.2021 р. № 21 до податкової накладної від 19.11.2020 р. № 24; від 12.05.2021 р. № 6 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 8; від 12.05.2021 р. № 5 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 7; від 12.05.2021 р. № 4 до податкової накладної від 13.11.2020 р. № 6; від 12.05.2021 р. № 3 до податкової накладної від 12.11.2020 р. № 5; від 12.05.2021 р. № 2 до податкової накладної від 11.11.2020 р. № 4.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги для віднесення сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» до бюджетного відшкодування травня 2021 року та червня 2021 року, суми ПДВ не перевищують суми, обчислені відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкових декларацій (в рамках реєстраційного ліміту СЕА ПДВ), зазначені суми є фактично сплаченими.

Як встановлено судами, підтверджено матеріалами справи та не спростовується відповідачем, розбіжність між сформованим податковим кредитом та заявленим бюджетним відшкодуванням по зазначеному контрагенту у червні 2021 року у сумі 612 522 грн. на яку посилається відповідач виникла внаслідок складення Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. №31 до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3.

На виконання пункту «б» підпункту 192.1.1 Податкового кодексу України внаслідок складення Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 12.05.2021 р. №31 до податкової накладної від 17.12.2020 р. №3 Товариством було зменшено суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду, тобто у травні 2021 року - у пункті 41 Таблиці 2.2 «Відомості про коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 Розділу V Кодексу» Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року за постачальником ТОВ «Агрофірма «Слав- Агро» відображено суму податку на додану вартість з показником з показником «- 612 522,24».

Актом документальної позапланової перевірки від 20.08.2021 №651/32-00-07-01-03-27/41161689 з питання правомірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень по декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року правопорушень податкового законодавства при формування податкового кредиту з ПДВ по декларації за травень 2021 року за результатами правовідносин з ТОВ «АГРОФІРМА «СЛАВ-АГРО» не встановлено.

Отже, за результатами перевірки декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року зауваження контролюючого органу щодо відображення операцій з ТОВ «Агрофірма Слав-Агро», у тому числі щодо коригування податкового кредиту та віднесення сум ПДВ до бюджетного відшкодування, були відсутні.

Таким чином, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем протиправно було складено спірне податкове повідомлення-рішення.

Крім того, як правильно зазначено позивачем та як вбачається зі спірного податкового повідомлення-рішення, розрахунку до нього та наданого відповідачем розрахунку податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) по контрагентам до акту перевірки, вбачається, що відповідачем застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) відповідно ст.123 ПК України. Відповідач при визначені розміру посилався на положення п.123.3 зазначеної статті, яка передбачає накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування, за діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів. При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів що свідчать про наявність підстав для застосування п.123.3, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі № 160/17604/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022, за позовом ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021 №000/307/32-00-07-01-03-32.

Суд зазначає, що фактично доводи апеляційної скарги ґрунтуються на поясненнях та обставинах які надавались скаржником суду першої інстанції в ході розгляду справи, які судом було досліджено та надано їм оцінку. Скаржником в скарзі не наведено жодного доводу та доказів в спростування або помилковість висновків суду першої інстанції, не зазначено в чому саме полягає порушення судом першої норм матеріального права або помилковість оцінки обставин в справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та надано встановленим обставинам належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров