Справа № 200/1722/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року Справа№200/1722/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, за участю третіх осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якому позивач просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 17.03.2023 р. №23 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області включити до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01.09.1983 р. по 15.07.1985 р. навчання в середньо професіональне-технічному училищі №119 м. Красний Лиман, з 16.07.1985 р. по 01.11.1985 р. роботу на посаді помічника машиніста електровоза після закінчення СПТУ №119 ОСОБА_2 ; з 11.11.1985 р. по 02.11.1987 р. службу в Радянській Армії; з 21.12.1987 р. по 01.06.1992 р. роботу на посаді помічника машиніста електровоза, на посаді машиніста електровоза в Локомотивне депо Красний Лиман ім. 50- тя Радянській Армії; з 22.05.1993 р. по 01.08.1996 р. роботу у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень; з 17.04.1997 р. по 21.04.1997 р. роботу проїздим диспетчером в Краснолиманському відділенні Донецької ордена Леніна залізниця; з 22.04.1997 р. по 03.01.2000 р. роботу проїздим диспетчером в Госпрозрахунковій службі перевезень відповідно до пункту а ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з 10.03.2023 року на підставі пункту «а» ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування позовної заяви зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж роботи. Відповідачем не зараховано певні періоди пільгового стажу позивача. Вважає, що дане рішення не відповідає вимогам діючого законодавства про пенсійне забезпечення та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3).

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, розрахунок стажу останнього із зазначенням причин не зарахованого стажу.

Ухвалами суду від 06 липня 2023 року та 11 липня 2023 року повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, розрахунок стажу останнього із зазначенням причин не зарахованого стажу.

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вулиця Набережна Перемоги, 26, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, розрахунок стажу останнього із зазначенням причин не зарахованого стажу.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, розрахунок стажу останнього із зазначенням причин не зарахованого стажу.

Представник відповідача правом на надання відзиву на позовну заяву до суду не скористався.

Представники третіх осіб правом на надання пояснень стосовно позовних вимог до суду не скористались.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено воєнний стан в Україні з 5 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року терміном на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи, суд встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 10.03.2023 року звернувся до Відповідача з заявою (номер звернення 4195) про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі - Закон 1058), що сторонами не оспорюється.

Заява ОСОБА_1 була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Сумській області від 17.03.2023 року № 23 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. а ст. 55 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі- Закон № 1058), оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж роботи.

У вищевказаному рішенні зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 37 років 8 днів. Відповідно до наданих документів стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 11.10.2017 - 7 років 11 місяців 7 днів. За наданими документами до стажу роботи за вислугу років не зараховано періоди роботи на посаді поїздного диспечера з 17.04.1997 по 21.04.1997 та 22.04.1997 по 03.01.2000 р., оскільки не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У відповідності до трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 (в частині спірних періодів) останній працював:

- з 01.09.1983 р. по 15.07.1985 р. - період набуття освіти. Середньо професіональне технічне училище №119 м. Красний Лиман. Диплом №308211 від 15.07.1985 року;

- з 16.07.1985 р. по 01.11.1985 р. - на посаді помічника машиніста електровоза після закінчення СПТУ №119 ОСОБА_2 ;

- з 11.11.1985 р. по 02.11.1987 р. - служба в Радянській Армії. Військовий квиток сер. НУ №9163144 від 06.11.1985 р.;

- з 21.12.1987 р. по 01.06.1992 р. - на посаді помічника машиніста електровоза, на посаді машиніста електровоза в Локомотивне депо Красний Лиман ім. 50 Радянській Армії;

- з 22.05.1993 р. по 01.08.1996 р. - повний робочий день у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень;

- з 17.04.1997 р. по 21.04.1997 р. - на посаді проїздим диспетчером в Краснолиманському відділенні Донецької ордена Леніна залізниця;

- з 22.04.1997 р. по 03.01.2000 р. - на посаді проїздим диспетчером в Госпрозрахунковій службі перевезень.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №27/01-12 від 27.02.2023 року, про те що ОСОБА_1 працював повний робочий день в структурному підрозділі «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 16.07.1985 р. по 01.11.1985 р. помічник машиніста електровоза, з 21.12.1987 р. по 24.06.1991 р. помічник машиніста електровоза, з 25.06.1991 р. по 01.06.1992 р. машиніст електровоза та виконував обов`язки помічника машиніста електровоза, безпосередньо здійснював організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, користується право на пенсію за вислугу років.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5/НОК від 27.02.2023 року, про те що ОСОБА_1 працював повний робочий день у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці. І в період з 22.05.1993р. по 01.08.1996 р. виконував роботи за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень, безпосередньо здійснюючи роботи по забезпеченню безпечного та безперебійного руху поїздів і транспортних засобів, що передбачено ст. 55 п. а Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердження Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 на підприємствах залізничного транспорту код КП 3152 підстава підтвердження пільгового трудового стражу, що надає право на пенсію за вислугу років, зокрема, для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі («а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно довідки про пільговий стаж роботи у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці за період роботи з 22.05.1993 року по 01.08.1996 року та довідка про реорганізацію підприємства. За період з 17.04.1997 року по 16.04.2000 документи з особового складу (накази з особового складу, особові картки форми П-2) на зберігання до відділу документального забезпечення та архіву структурного підрозділу «Адміністративногосподарська служба» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» не надходили, та знаходяться на тимчасово не підконтрольній Україні території у м. Донецьк.

Вважаючи те, що під час прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії управлінням протиправно не зараховано до спеціального стажу період навчання, певні періоди роботи та військової служби позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

04.06.2019 рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 у справі №1-13/2018 (1844/16, 3011/16) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті54, статті55 Закону №1788-XIIзі змінами, внесеними Законами №213-VIII, №911-VIII.

Відповідно до абзацу 2 вищевказаного рішення положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону №1788-XIIзі змінами, внесеними Законами №213-VIII, №911-VIII визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 05.06.2019 положення пункту «а» частини 1статті 55 Закону №1788-XIIдіють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами №213-VIII, №911-VIII, а саме: «право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі».

Відповідно до п.2-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинностіЗаконом України"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (тобто станом на 03.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55Закону України"Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом "д" частини третьої та частиною шостою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавцем прямо визначено, що період навчання у професійно-технічному навчальному закладі може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, лише за умови зарахування на роботу за набутою професією.

Так з диплому Диплом № НОМЕР_3 від 15.07.1985 року вбачається, що позивач у період з з 01.09.1983 р. по 15.07.1985 р. навчався у середньо професіональному технічному училищі №119 м. Красний Лиман за професією помічника машиніста електровоза паровоза.

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_2 встановлено, що з 16.07.1985 р. позивач прийнятий на посаді помічника машиніста електровоза після закінчення СПТУ №119 ОСОБА_2 . Займана посада передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Отже, судом встановлено, що після навчання у професійно-технічному навчальному закладі позивач зарахований на роботу за набутою професією, при цьому, подальший період роботи з 16.07.1985 року по 01.11.1985 року повинен бути зарахований в стаж по спеціальності, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Щодо зарахування періоду проходження служби в Радянській Армії, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ,суд виходить з наступного.

Так, згідно записів військового квитка сер. НОМЕР_4 , позивач з 11.11.1985 року по 02.11.1987 року проходив військову строкову службу.

Згідно частини 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за умови навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на момент призову на строкову військову службу.

Враховуючи те, що позивач до призову на строкову військову службу, з 16.07.1985 року працював за фахом, суд, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства, вважає, що час проходження позивачем строкової військової служби має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періодів з 21.12.1987 року по 01.06.1992 року, з 22.05.1993 року по 01.08.1996 року, з 17.04.1997 року по 21.04.1997 року, з 22.04.1997 року по 03.01.2000 року, суд виходить з наступного.

Як вже встановлено судом та про що зазначалось вище, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 (в частині спірних періодів) останній працював:

- з 21.12.1987 р. по 01.06.1992 р. - на посаді помічника машиніста електровоза, на посаді машиніста електровоза в Локомотивне депо Красний Лиман ім. 50 Радянській Армії;

- з 22.05.1993 р. по 01.08.1996 р. - повний робочий день у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень;

- з 17.04.1997 р. по 21.04.1997 р. - на посаді проїздим диспетчером в Краснолиманському відділенні Донецької ордена Леніна залізниця;

- з 22.04.1997 р. по 03.01.2000 р. - на посаді проїздим диспетчером в Госпрозрахунковій службі перевезень.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №27/01-12 від 27.02.2023 року, про те що ОСОБА_1 працював повний робочий день в структурному підрозділі «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 16.07.1985 р. по 01.11.1985 р. помічник машиніста електровоза, з 21.12.1987 р. по 24.06.1991 р. помічник машиніста електровоза, з 25.06.1991 р. по 01.06.1992 р. машиніст електровоза та виконував обов`язки помічника машиніста електровоза, безпосередньо здійснював організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, користується право на пенсію за вислугу років.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5/НОК від 27.02.2023 року, про те що ОСОБА_1 працював повний робочий день у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці. І в період з 22.05.1993 р. по 01.08.1996 р. виконував роботи за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень, безпосередньо здійснюючи роботи по забезпеченню безпечного та безперебійного руху поїздів і транспортних засобів, що передбачено ст. 55 п. а Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердження Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 на підприємствах залізничного транспорту код КП 3152 підстава підтвердження пільгового трудового стражу, що надає право на пенсію за вислугу років, зокрема, для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі («а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено, зокрема, Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, до якого включено наступні професії та посади: бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; електромонтери і електромеханіки контактної мережі магістральних залізниць; кондуктори вантажних поїздів; кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу; майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; машиністи автомотрис і мотовозів; машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу; машиністи і помічники машиністів тепловозів; машиністи і помічники машиністів електровозів; машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів; машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій); машиністи-інструктори локомотивних бригад; механіки рефрижераторних поїздів (секцій); монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери; регулювальники швидкості руху вагонів; ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; складачі поїздів; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Відповідно до записів у трудовій книжці та наданих довідок Позивач працював на посаді машиніста і помічника машиніста електровозів та поїзного диспетчера, що входить до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Поряд із цим, як встановлено судом, до стажу роботи за вислугу років не зараховано періоди роботи на посаді поїздного диспетчера з 17.04.1997 по 21.04.1997 та 22.04.1997 по 03.01.2000 р., оскільки не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 (в частині спірних періодів) останній працював:

- з 17.04.1997 р. по 21.04.1997 р. - на посаді проїздим диспетчером в Краснолиманському відділенні Донецької ордена Леніна залізниця;

- з 22.04.1997 р. по 03.01.2000 р. - на посаді проїздим диспетчером в Госпрозрахунковій службі перевезень.

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що періоди роботи позивача з 21.12.1987 року по 01.06.1992 року, з 22.05.1993 року по 01.08.1996 року, з 17.04.1997 року по 21.04.1997 року, з 22.04.1997 року по 03.01.2000 року мають бути зараховані до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку що рішення 17.03.2023 р. №23 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_1 прийнято без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак останнє є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання управління призначити пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про управління пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії, та враховуючи те, що відповідачем не враховано до спеціального стажу позивача періодів навчання з 01.09.1983 року по 15.07.1985 року; з 11.11.1985 року по 02.11.1987 року періоду проходження строкової військової служби; з 16.07.1985 року по 01.11.1985 року, з 21.12.1987 року по 01.06.1992 року, з 22.05.1993 року по 01.08.1996 року, з 17.04.1997 року по 21.04.1997 року, з 22.04.1997 року по 03.01.2000 року періодів роботи позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, в тому числі з урахуванням відповідних періодів роботи, навчання та проходження військової служби.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, Суми, Берестовська, буд. 1, ), за участю третіх осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вулиця Набережна Перемоги, 26, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення від 17.03.2023 р. №23 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 березня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років, зарахувавши до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди з 01.09.1983 р. по 15.07.1985 р. навчання в середньо професіональне-технічному училищі №119 м. Красний Лиман, з 16.07.1985 р. по 01.11.1985 р. роботу на посаді помічника машиніста електровоза після закінчення СПТУ №119 ОСОБА_2 ; з 11.11.1985 р. по 02.11.1987 р. службу в Радянській Армії; з 21.12.1987 р. по 01.06.1992 р. роботу на посаді помічника машиніста електровоза, на посаді машиніста електровоза в Локомотивне депо Красний Лиман ім. 50- тя Радянській Армії; з 22.05.1993 р. по 01.08.1996 р. роботу у Краснолиманському відділенні Донецької залізниці за посадою поїзний диспетчер відділу перевезень; з 17.04.1997 р. по 21.04.1997 р. роботу проїздим диспетчером в Краснолиманському відділенні Донецької ордена Леніна залізниця; з 22.04.1997 р. по 03.01.2000 р. роботу проїздим диспетчером в Госпрозрахунковій службі перевезень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 900 (дев`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна