Справа № 300/2878/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. справа № 300/2878/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду та не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 06.03.2023 про звільнення з військової служби - протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 та прийняти рішення про звільнення згідно рапорту від 06.03.2023 року підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з самостійним вихованням дітей.

Позовні вимоги мотивовано протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду та не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 06.03.2023 про звільнення з військової служби.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.06.2023 військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив на позов, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату звернення до суду, позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Так, 06.03.2023 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з самостійним вихованням дітей віком до 18 років.

На підтвердження обставин, викладених у рапорті, позивач додав оригінали та нотаріально посвідчені копії документів.

Згідно змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу ШКІ № 585 рапорт позивача з долученими до нього документами відповідач отримав 13.03.2023 року.

3 метою отримання інформації та копій документів від військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби та прийняття рішення, на поштову адресу відповідача направлено адвокатський запит від 13.04.2023 року № 01.P.1-13.04/23-А3.

У відповідь на згаданий вище адвокатський запит від відповідача надійшла відповідь (лист від 09.05.2023 року № 4/1323) в якому зазначається, що у зв`язку із самовільним залишенням позивачем військової частини, документи та інформація запитувані в запиті не можуть бути надані.

Станом на 16.05.2023 року рішення по даному рапорту відповідачем так і не прийнято, а позивача не звільнено з військової служби за сімейними обставинами.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України до справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового розгляду.

Закон України «Про військову службу і військовий обов`язок» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 цього Закону регламентовано поняття військового обов`язку.

Так, згідно частин першої, другої та третьої статті 1 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Абзацом 11 підпункту г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану звільняються з військової служби за сімейними обставинами, а саме військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до п. 233 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо бездіяльності відповідача при розгляді рапорту про звільнення його із військової служби, суд зауважує наступне.

За наявності передбачених законом підстав звільнення можливо на будь-якому етапі проходження військової служби.

Як видно з вищенаведених положень чинного законодавства, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорт та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах на звільнення з військової служби зазначаються:

1) підстави звільнення з військової служби;

2) думка військовослужбовця щодо бажання/небажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

3) районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Суд зазначає, що, згідно з пунктом 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до статті 115 розділу V Дисциплінарного статуту Збройних сил України, вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Військовослужбовець має право, щоб його звернення розглянули в межах розумних термінів. Оскільки, законодавством не встановлено строки розгляду рапорту військовослужбовця, застосовуються норми Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з ст. 20 даного закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що рапорт позивача від 06.03.2023 не розглянуто, жодного рішення за результатами поданого рапорту не прийнято, доказів зворотного відповідачем не надано.

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Тому, слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вжиття дій з метою розгляду рапорту позивача та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача від 06.03.2023 року та прийняти рішення про звільнення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду та не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 06.03.2023 про звільнення з військової служби - протиправною.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 та прийняти рішення про звільнення згідно рапорту від 06.03.2023 року підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з самостійним вихованням дітей.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Шумей М.В.