Справа № 520/2578/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 р. справа № 520/2578/23

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення рішення - від 01 березня 2021 року №0032-2415-2036 про сплату 3905 грн. 93 коп.; - від 01 березня 2021 року №0033-2415-2036 про сплату 3993 грн. 56 коп.; - від 01 березня 2021 року №0034-2415-2036 про сплату 1998 грн. 87 коп.; - від 01 березня 2021 року №0035-2415-2036 про сплату 1882 грн. 02 коп.; - від 01 березня 2021 року №0036-2415-2036 про сплату 3822 грн. 47 коп.; - від 01 березня 2021 року №0037-2415-2036 про сплату 4068 грн. 68 коп.; - від 01 березня 2021 року №0038-2415-2036 про сплату 417 грн. 30 коп.; - від 01 березня 2021 року №0039-2415-2036 про сплату 417 грн. 30 коп.; - від 01 березня 2021 року №0040-2415-2036 про сплату 417 грн. 30 коп.; - від 01 березня 2021 року №0041-2415-2036 про сплату 417 грн. 30 коп.; - від 01 березня 2021 року №0042-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0043-2415-2036 про сплату 24 грн. 20 коп.; - від 01 березня 2021 року №0044-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0045-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0046-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0047-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0048-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0049-2415-2036 про сплату 25 грн. 04 коп.; - від 01 березня 2021 року №0050-2415-2036 про сплату 23 грн. 37 коп.; - від 01 березня 2021 року №0051-2415-2036 про сплату 20 грн. 45 коп.; - від 01 березня 2021 року №0052-2415-2036 про сплату 21 грн. 28 коп.; - від 01 березня 2021 року №0053-2415-2036 про сплату 24 грн. 20 коп.; - від 01 березня 2021 року №0054-2415-2036 про сплату 26 грн. 29 коп.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача що податковим органом помилково визначено ставку податку у розмірі 1 % під час оподаткування нежитлових приміщень, які належать позивачу та розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , враховуючи те, що така ставка застосовується до іншого типу будівель - готельні будівлі, офісні будівлі, торговельні будівлі. Також представник вказує на протиправність спірних податкових повідомлень-рішень з огляду на відсутність додатку до них у вигляді розрахунків сум грошових зобов`язань, невірного застосування відповідачем ставки податку та неможливості встановлення зі змісту спірних рішень з чого виходив контролюючий орган при складанні таких повідомлень рішень, та за які саме об`єкти нерухомості вимагається сплатити податок.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та ним отримана, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржені податкові повідомленнярішення відповідають закону та фактичним обставинам, оскільки у власності позивача наявні об`єкти нерухомості, які є об`єктом справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не містять даних стосовно конкретизації типу майна особи або приналежності майна особи, а тому з метою встановлення соціальної справедливості та в інтересах Держави власник майна повинен сплачувати податок у тому розмірі, який був обчислений контролюючим органом. Окрім того, позивачем не викладено жодних доводів, які б свідчили про незаконність та неправомірність дій контролюючого органу, які у свою чергу за певних обставин могли би тягнути за собою скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та звільнення позивача від обов`язку сплачувати податку, передбаченого Конституцією України. Розрахунок суми податкового зобов`язання відповідає чинному законодавству та розрахований вірно.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так, відповідачем у відзиві на позов вказано, що ОСОБА_1 належать на праві власності нежитлові та житлові об`єкти нерухомого майна, зокрема:

1. Квартири:

1) квартира АДРЕСА_4 , площею 93, 6 м2 (т.1 а.с. 225);

2) квартира АДРЕСА_5 , площею 95, 7 м2 (т.1 а.с. 204);

3) квартира АДРЕСА_6 , площею 47,9 м2. (т.1 а.с. 79-80);

4) квартира АДРЕСА_7 , площею 45,1 м2. (т.1 а.с. 80);

5) квартира АДРЕСА_8 , площею 91, 6 м2. (т.1 а.с. 124);

6) квартира АДРЕСА_9 , площею 97, 5 м2 (т.1 а.с. 122).

2. Нежитлові приміщення:

1. Нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 106);

2. Нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 107);

3. Нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108);

4. Нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108);

5. Нежитлове приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , площею 5,8 м2 (т.1 а.с. 104);

3. Нежитлові підвальні приміщення

ГУ ДПС у Харківській області на вказані об`єкти нерухомості нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік шляхом прийняття податкових повідомлень рішень:

1. № 32/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_4 , площею 93, 6 м2 ставка податку 1%);

2. № 33/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021(квартира АДРЕСА_5 , площею 95, 7 м2 ставка податку 1%);

3. № 34/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_6 , площею 47,9 м2 ставка податку 1%);

4. № 35/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_7 , площею 45,1 м2. ставка податку 1%);

5. 36/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_8 , площею 91, 6 м2 ставка податку 1%;

6. № 37/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_9 , площею 97, 5 м2 ставка податку 1%;

7. № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

8. № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

9. № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

10. № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка 1%);

11. № 43/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , площею 5,8 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%;

12. № 42/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

13. № 53/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІX в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,8 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

14. № 44/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

15. № 45/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

16. № 46/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (ежитлове приміщення підвалу № VI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

17. № 50/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

18. № 51/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 4,9 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

19. № 47/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № VII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

20. № 52/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,1 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%) ;

21. № 49/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № X в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

22. № 54/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6,3 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

23. № 48/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2. тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%).

Рішенням ДПС України від 26.10.2022 № 13342/6/99-00-06-01-04-06 скарга представника ОСОБА_1 на вказані податкові повідомлення - рішення залишена без задоволення, а рішення контролюючого органу - без змін.

Не погодившись із правомірністю визначення відповідачем сум податку, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

Приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із приписами підпунктів 4.1.1, 4.1.3. пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах зокрема як загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

У силу вимог пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зокрема зобов`язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, платник податків зобов`язаний сплатити відповідні податки у встановленому законом розмірі та у встановлений строк, в свою чергу невиконання чого тягне за собою притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства.

При вирішенні даної справи по суті, у силу ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 по справі № 822/2624/16.

За визначенням, наведеним у ст.265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пп.266.1.1 п.266.1 ст.261 ПК України).

Як встановлено положеннями підпунктів 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом п.п. 266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

За приписами п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Положеннями пункту 266.4.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості; ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

З аналізу наведених приписів ПК України слідує, що підставою для обчислення бази оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або оригінали документів платника податків на право власності, а у разі наявності у платника податку більше одного об`єкту оподаткування різних типів об`єктів нерухомості (житлова та нежитлова), база оподаткування обчислюється, виходячи з сумарної загальної площі таких об`єктів окремо по кожній групі.

З матеріалів справи судом встановлено, що суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, визначено відповідачем виходячи з бази оподаткування, обчисленої на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, копію якої відповідачем надано до матеріалів справи, що в свою чергу свідчить про наявність у позивача в силу п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Із вказаної вище інформації вбачається, що у 2019 році у власності ОСОБА_1 перебували наступні об`єкти житлової нерухомості, зокрема квартири:

1) квартира АДРЕСА_4 , площею 93, 6 м2 (т.1 а.с. 225);

2) квартира АДРЕСА_5 , площею 95, 7 м2 (т.1 а.с. 204);

3) квартира АДРЕСА_6 , площею 47,9 м2. (т.1 а.с. 79-80);

4) квартира АДРЕСА_7 , площею 45,1 м2. (т.1 а.с. 80);

5) квартира АДРЕСА_8 , площею 91, 6 м2. (т.1 а.с. 124);

6) квартира АДРЕСА_9 , площею 97, 5 м2 (т.1 а.с. 122).

Виходячи з положень пп.266.4.3 п.266.4 ст. 266 ПК України пільги з податку для фізичних осіб не застосовуються до об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, тобто 300 м2 (60 м2 х 5).

З огляду на те, що сумарна загальна площа об`єктів нерухомого майна позивача, щодо яких складено спірні податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 № 32/20-40-24-15-2036, № 33/20-40-24-15-2036, № 34/20-40-24-15-2036, № 35/20-40-24-15-2036 № 36/20-40-24-15-2036 , № 37/20-40-24-15-2036 перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 ПК України, а саме 300 кв.м. (60 кв.м. х 5) та складає 471,40 кв.м. (93,60 кв.м+95,70 кв.м+47,90 кв.м+45,10 кв.м+91,60 кв.м+95,70 кв.м), пільги щодо зменшення бази оподаткування податку на вказані вище квартири, які належать позивачу, для ОСОБА_1 не застосовуються.

Відповідно податок має бути розраховано таким чином: загальна площа оподаткування х питома вага х ставка податку.

Згідно з підпунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти житлової нерухомості - це будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки, а об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені законодавством до житлового фонду.

Ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах визначені рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17.

Згідно з пунктами 2, 3, 5 Додатку до рішення 11 Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток. Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Відповідач надав суду розрахунок, з якого вбачається, що сума податку обчислена, виходячи із сумарної загальної площі вказаних вище об`єктів житлової нерухомості позивача квартир (471,40 кв.м. (93,60 кв.м+95,70 кв.м+47,90 кв.м+45,10 кв.м+91,60 кв.м+95,70 кв.м) без застосування зменшення відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України , та відповідної ставки податку (1%), установленої рішенням Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», як це передбачено пп. "в" пп.266.7.1 п.266.1 ст.266 ПК України, що узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Згідно з пп. "г" пп.266.7.1 п.267.1 ст.266 ПК України контролюючий орган визначив питому вагу площі кожного об`єкта житлової нерухомості в залежності від періоду володіння, а сума податку розподілена пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості, а відтак проведені ГУ ДПС у Харківській області розрахунки податку на нерухоме майно за 2019 рік на квартири, які належать ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи та приписам ПК України.

Позивач не заперечував такі розрахунки контролюючого органу, не звертався до відповідача з письмовою заявою в порядку, передбаченому пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, для проведення звірки даних щодо об`єктів нерухомості (зокрема, квартир) та нарахованої суми податку та не довів розбіжності між даними контролюючого органу та правовстановлюючими документами на нерухоме майно чи документами на право власності.

Такі документи позивач суду не надавав.

Відтак, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення рішення № 32/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_4 , площею 93, 6); № 33/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021(квартира АДРЕСА_5 , площею 95, 7 м2); № 34/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_6 , площею 47,9 м2); № 35/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_7 , площею 45,1 м2.); 36/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_8 , площею 91, 6 м2); № 37/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_9 , площею 97, 5 м2) є правомірними, а тому суд відмовляє у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Стосовно податкових зобов`язань, які нараховані позивачу на об`єкти нежитлової нерухомості ( нежитлові приміщення та інші будівлі), суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст.14 ПК України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб відповідно до рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17 встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торгівельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотка; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Проте, п.5, який встановлював окрему ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для типу промислових будівель та складів - 0,25 відсотка, рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 за №1284/18, яке набрало чинності з 01.01.2019, був виключений із тексту локального нормативного-правового акту органу місцевого самоврядування.

Тобто, з 01.01.2019 за рішенням Харківської міської ради промислові будівлі та склади слід відносити до типу «інші будівлі», ставка податку за якими складає - 0,1 відсотка.

Ставка податку за 2019 рік становила 41,73 грн. за 1 квадратний метр бази оподаткування (1 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019року).

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що ставка податку у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати може застосовуватись до об`єктів житлової нерухомості та до наступних типів об`єктів нежитлової нерухомості: будівлі готельні, будівлі офісні, будівлі торговельні, будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки), а ставка податку у розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати може застосовуватись до інших будівель та гаражів.

З огляду на матеріали справи, позивач є власником нежитлових приміщень: № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 106); № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 107); № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108); № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108); приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , площею 5,8 м2 (т.1 а.с. 104), , що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вчасності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Подана відповідачем до суду інформація щодо права власності позивача на об`єкти нерухомого майна в повній мірі відповідає приписам податкового законодавства та є належною підставою для визначення контролюючим органом податкового зобов`язання.

Під час розгляду справи, контролюючим органом у порядку ч.2 ст.77 КАС України не доведено юридичної правомірності та фактичної обґрунтованості обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки саме за ставкою за ставкою 1% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна (41,73грн.) по вказаним вище об`єктам, відносно яких відсутні об`єктивні дані про належність до категорії готельних будівель, офісних будівель, торговельних будівель.

Однак, сама по собі ця обставина з огляду на приписи ст.67 Конституції України об`єктивно не здатна звільнити приватну особу від виконання у повному обсязі податкового обов`язку відносно реально існуючих будівель. Відтак, ГУ ДПС у Харківській області у спірних правовідносинах частково не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, оскільки помилково кваліфікував нежитлову власність позивача (нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ) у якості об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно за ставкою 1,00% як до будівель готельних, офісних, торгівельних, у той час, як до вказаних будівель повинна застосовуватися ставка податку як для інших будівель 0,1 відсоток.

Таким чином, враховуючи те, що ГУ ДПС у Харківській області помилково обрано ставку у розмірі 1,00% щодо нежитлових будівель і споруд виробничих будинків, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування наступних податкових повідомлень рішень:

- № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2);

- № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2);

- № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2);

- № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2)

Стосовно нежитлових приміщень підвального типу, то як вбачається з матеріалів справи позивачу належать наступні об`єкти нежитлового фонду:

1. Нежитлове приміщення підвалу № XVII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 90);

2. Нежитлове приміщення підвалу № XVI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 90);

3. Нежитлове приміщення підвалу № XІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 91);

4. Нежитлове приміщення підвалу № XІII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 92);

5. Нежитлове приміщення підвалу № VI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 96);

6. Нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,6 м2;

7. Нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 4,9 м2 (т.1 а.с. 93);

8. Нежитлове приміщення підвалу № X в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 94);

9. Нежитлове приміщення підвалу № XI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,1 м2 (т.1 а.с. 93);

10. Нежитлове приміщення підвалу № ІX в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,8 м2 (т.1 а.с. 95);

11. Нежитлове приміщення підвалу № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6,3 м2 (т.1 а.с. 98);;12. Нежитлове приміщення підвалу № VII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 (т.1 а.с. 96).

Згідно залученого відповідачем розрахунку податку на нерухоме майно, вказаним об`єктам присвоєно тип «інші будівлі» та застосовано показник 0,1% ставки оподаткування, що узгоджується з приписами Податкового кодексу України та змісту рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування наступних податкових повідомлень рішень:

- № 42/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 53/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІX в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,8 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 44/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІV в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 45/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІII в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 46/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (ежитлове приміщення підвалу № VI в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 50/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 5,6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 51/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 4,9 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 47/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № VII в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 52/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XI в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 5,1 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%) ;

- № 49/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № X в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 54/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3м. Харків, площею 6,3 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

- № 48/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVI в житловому будинку, розташоване за адресою: вул. Переяславська, буд. 23, корп. 3 м. Харків, площею 6 м2. тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%).

Посилання позивача на протиправність спірних податкових повідомлень-рішень з огляду на відсутність додатку до них у вигляді розрахунків сум грошових зобов`язань, суд вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з абз. 5 п. 58.1 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог ПК України розроблено Порядок № 1204.

Згідно з п. 2 розділу II Порядку № 1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема: Ф - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1);

З додатку 1 до Порядку № 1204 вбачається, що під підставою нарахування податкового зобов`язання розуміється посилання на пункт та статтю законодавчого акта, згідно з яким зроблено розрахунок таких податкових зобов`язань.

Водночас, така форма не передбачає реквізитів, в яких зазначаються адреса, площа та інші ознаки земельної ділянки, у зв`язку з чим, зазначені доводи позивача є неприйнятними.

Твердження представника позивача про неможливість встановити, за який саме об`єкт нерухомості ОСОБА_1 повинна сплатити спірний податок та предмет нарахування сум податку, з огляду на відсутність обов`язкового реквізиту - «Призначення платежу», суд вважає необґрунтованим, оскільки із досліджених судом спірних податкових повідомлень-рішень чітко вбачається призначення платежу, а саме «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової/нежитлової нерухомості».

Відповідно до п.п. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 ПК України у податковому повідомленні- рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Оскаржувані позивачем у даній справі податкові повідомлення-рішення мають всі реквізити, передбачені положеннями статті 58 ПК України, за змістом якої не слідує безумовного обов`язку контролюючого органу додавати до кожного податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання.

Суд зазначає, що відсутність розрахунку до кожного окремого оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення не є безумовною підставою для їх скасування та не свідчить про безпідставність нарахованих податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Щодо посилання представника позивача на невідповідність форми податкових повідомлень рішень, суд зазначає, що відповідачем на підставі даних, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності права власності, зареєстрованого за позивачем на об`єкти житлової нерухомості, було здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та сформовано податкові повідомлення - рішення за формою «Ф».

Також суд зазначає, що формою «Ф» не передбачено додання до податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов`язання. Тому посилання позивача на те, що до податкового повідомлення - рішення не додано зазначеного розрахунку, є необґрунтованим.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст. 266 ПК України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Проте, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку, виявлення розбіжностей між даними, здійсненого податковим органом, не звертався. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 вказаної статті Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В даному випадку позовні вимоги задоволено частково, а саме на суму 1669,20 грн.

Сума судових витрат, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача розраховується за формулою: грошова оцінка задоволених позовних вимог х судові витрати, які повинні бути понесені позивачем/ціна позову (1669,20 х 858,88/ 21655,80 = 66,20 грн.).

Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, в даному випадку складає 66,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2021 року:

- № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2;

- № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 .

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (місце знаходження - м.Харків, вул.Пушкінська,46, код ЄДРПОУ - 43983495) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 66 (шістдесят шість)грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко