Справа № 380/12587/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчиненити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з січня 2015 року по день фактичної виплати 17 квітня 2023 року;

зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з січня 2015 року по день фактичної виплати 17 квітня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач при несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення не нарахував та не виплатив компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з січня 2015 року по день її фактичної виплати 17.04.2023 року. Стверджує, що набув право на виплату компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону №2050 та Порядку №159.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що оскільки даний позов заявлено поза межами місячного строку, він підлягав залишенню без розгляду. Оскільки нарахування та виплата індексації грошового забезпечення відбувається в одному розрахунковому періоді, підстави для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відсутні. Вказує, що виконує заходи, необхідні для забезпечення оборони України, а, отже, і видатки з Державного бюджету України спрямовуються на ці цілі.

Ухвалою суду від 12.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №383-ос від 12.04.2023 року позивача виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення.

Як вбачається із витягу з карткового рахунку позивача, 17.04.2023 року йому було нараховано відповідачем індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по грудень 2022 року у розмірі 24907 грн. 06 коп.

24.04.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати, серед іншого документи та інформацію, вчинити дії відносно позивача: копію наказів про звільнення та виключення зі списків особового складу; копію особистих карток грошового забезпечення; інформацію про тарифні розряди під час служби з 2018 року по 2023 рік; інформацію про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інші виплати; документальне підтвердження доведення сум належних виплат та утримань; копію рапорту з клопотанням виплати належних сум при звільненні; копію з наказів про виплату з лютого 2022 року винагороди, передбаченої Постановою №168; у разі якщо мала місце виплата згаданої винагороди у період з лютого 2022 року по квітень 2023 року у розмірі меншому ніж 30000 грн. на місяць надати інформацію про підстави її виплати у меншому розмірі; інформацію про нараховану та виплачені індексацію грошового забезпечення за період з 2015 по 2018 роки із зазначенням базового місяця; інформацію про нараховану та виплачену при звільненні заборгованість індексації грошового забезпечення за періоди військової служби з 2015 року; надати детальний помісячний розрахунок індексації грошового забезпечення з обов`язковим зазначенням базового місяця, з якого здійснено нарахування індексації до грудня 2015 року; індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2018 року; індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року до часу звільнення з військової служби; у разі невиплати індексації грошового забезпечення за період з 2015 року до часу звільнення нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення; копію наявних наказів про призначення (переміщення) під час проходження військової служби; копію послужного списку; нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу передбачену ст.15 Закону №2011-ХІІ; інформацію про характер, цільове призначення та складові виплат проведених 13.04.2023 року та 17.04.2023 року.

Відповідач листом №11/7445-23-вих. від 06.05.2023 року надав йому інформацію щодо нарахованої позивачу індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, виплат проведених 13.04.2023 року та 17.04.2023 року та долучив до вказаного листа запитувані документи.

Змістом спірних правовідносин є нездійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №2050-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ч.1 ст.2 Закону №2050-ІІІ).

Згідно із ч.2 цієї ж норми під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001 року №159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (з наступними змінами та доповненнями; далі Порядок №159).

Відповідно до п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі, сума індексації грошових доходів громадян.

Відповідно до ст.7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що у постановах від 11.12.2020 року у справі №200/10820/19, від 04.05.2022 року у справі №200/14472/19-а, від 29.06.2022 року у справі №320/704/19 та від 27.07.2022 року у справі №460/783/20 Верховним Судом зроблено наступні правові висновки:

«…судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 не звертався до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_2 не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право ОСОБА_2 ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним».

«Застосовуючи зазначений правовий висновок до обставин цієї справи, а також маючи на меті його уточнити, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію».

З наведеного вбачається, що основною вимогою для виплати особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення є її звернення до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості з приводу того, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо виплати йому компенсації втрати частини доходів.

Зокрема, згадані відомості відсутні також і в адвокатському запиті від 24.04.2023 року.

При цьому, вказане ним також не заперечується у позовній заяві.

Як наслідок, відповідач ще не відмовляв позивачу у виплаті вказаної компенсації.

Враховуючи встановлені обставини та беручи до уваги уже згадану практику Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є передчасними.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на наявність також і протилежної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, у якій позовні вимоги задовольнялись, а відповідні підприємства, установи або організації зобов`язувались нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Однак, суд не бере її до уваги, оскільки постанови Верховного Суду, які взяті за основу у даному рішенні є більш ранніми у відношенні до згаданої практики, а також у вказаних рішеннях не досліджувалося питання можливості виплати суб`єктом владних повноважень компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за відсутності звернення особи з відповідною заявою до органу влади.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень діями відповідача у спірних правовідносинах критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк