Справа № 380/1362/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1362/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про застосування до працівника УПП у Львівській області дисциплінарного стягнення» №665 від 19.12.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «По особовому складу» №10 о/с від 03.01.2023 року;

- поновити позивача на попередній посаді;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилається на те, що його звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку та в зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції. Підставою для видання таких наказів слугували матеріали службового розслідування, проведеного за фактом складення протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2022 року серії ААД №362777, відповідальність за що передбачено у ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.11.2022 року серії БАД №415445, відповідальність за що передбачено у ч.2 ст.122 КУпАП, стосовно поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Святослава Знака. Позивач вважає своє звільнення з поліції протиправним, оскільки формулювання оскаржуваних наказів не відповідає фактичним обставинам, вимог закону він не порушував, вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу не вчиняв, а саме: не здійснював керування транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що причиною непред`явлення посвідчення водія та відмовив пройти огляд на стан сп`яніння є те, що особа, яка перебуває в автомобілі як пасажир, не зобов`язана пред`являти посвідчення водія та проходити огляд на стан сп`яніння. Стосовно доводів відповідача про те, що позивач вживав нецензурну лайку на адресу поліцейських, свідків події та громадян, зазначив, що нецензурна лайка сама по собі, за відсутності факту перебування позивача в нетверезому вигляді за кермом, враховуючи час настання події (вечірній, позаробочий), не може бути єдиною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Крім того, вказав, що постановою Залізничного районного суду м.Львова від 23.01.2023 року у справі №462/6155/22 закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказане, на його думку, є підставою для скасування спірних наказів та поновлення його на посаді. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що під час патрулювання у Залізничному районі м.Львова, поліцейськими Управління було помічено транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням якого перебував позивач, який близько о 03:00 год, 03.11.2022 року, виїжджаючи з вул.Станційна на вул.Городоцька у м.Львові, проїхав регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора «червоний», за що був зупинений поліцейськими Управління. Вказане підтверджується відеофайлом з портативного відеореєстратора із службового автомобіля: назва файлу із службового автомобіля «Backup_20221103_0300000_chl». Зазначив, що під час того як поліцейські прямували до автомобіля, вони стали очевидцями як позивач пересідав з водійського місця на заднє пасажирське. Позивачу неодноразово наголошували, щоб він пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що останній повідомив, що був пасажиром даного транспортного засобу, відтак, посвідчення водія при собі не має. Згодом поліцейськими було з`ясовано, що позивач, Святослав Знак, є діючим інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. Крім того, у ході даного адміністративного правопорушення поліцейськими стосовно позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Інспекторами запропоновано позивачу у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.14, ч.ч.1, 2 ст.15, ч.ч.1, 2, 7,8 ст.17, ст.26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ст.70 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4 розділу І, п.п.1, 21 та 3 розділу III Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, п.п.2, 3 та 4 розділу І, п.1 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, за фактом складання стосовно поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2022 року серії ААД №362777 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.11.2022 року серії БАД №415445 за ч.2 ст.122 КУпАП, наказом Департаменту патрульної поліції від 03.11.2022 року №1495 призначено службове розслідування. За наслідками проведеного службового розслідування вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку доведена повністю. У зв`язку із чим, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, яке відображене у виданому Департаментом патрульної поліції наказі від 19.12.2022 року №665. З метою виконання дисциплінарного стягнення, 03.01.2023 року відповідач видав наказ №10о/с, згідно якого сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3, звільнено зі служби в поліції з 04.01.2023 року, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» /у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/. У підсумку вказав, що всі дії посадових осіб Департаменту патрульної поліції під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції правомірні і вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України. За таких обставин, вважає, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів відповідача від 19.12.2022 року №665 та від 03.01.2023 року №10о/с.

Ухвалою судді від 13.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_3 , проходив службу у взводі №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

03.11.2022 року на ім`я начальника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції надійшла доповідна записка капітана поліції ОСОБА_4 , в якій зазначено, що о 03:00 год 03.11.2022 року по вул.Городоцька, 288 у м.Львові працівниками наряду поліції «Омега-202», за порушення вимог пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, а саме: проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як згодом установлено поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 правління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції, спеціальний жетон №0164549.

Згідно цього рапорту, капрал поліції Святослав Знак перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків відмовився. Стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №362777 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №415445 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Також, 03.11.2022 року на ім`я начальника правління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт старшого інспектора-чергового ВЧС управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Ярослава Рузавіна, у якому зазначено аналогічну інформацію.

03.11.2022 року аналогічний за змістом рапорт надійшов від інспектора відділу підтримки управління головної інспекції Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції Марії Щербаковської.

На момент вчинення вищевказаних правопорушень позивач перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.11.2022 року №1495 призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію та відсторонено позивача від виконання службових обов`язків.

Між тим, наказом Департаменту патрульної поліції від 16.11.2022 року №1549 продовжено термін проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

У ході проведення службового розслідування відібрано наступні пояснення, які містяться в матеріалах справи: поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Святослава Знака від 08.11.2022 року; знайомого позивача, який перебував з ним 03.11.2022 року у транспортному засобі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 від 08.11.2022 року; інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Мар`яни Царик від 15.11.2022 року; інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Юрія Палюха від 15.11.2022 року; командира взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярослава Кайди від 20.11.2022 року; командира роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Наталії Пельчарської від 21.11.2022 року.

Окрім того, в ході проведення службового розслідування досліджено відеозаписи з портативних відеореєстраторів №471946, №471396 та №470220.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 02.12.2022 року затверджено висновок службового розслідування. Зокрема, у висновку вказано, що «…03.11.2022 року капрал поліції Святослав Знак, будучи працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що керування в стані сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, що обумовлено ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, не співпрацював з працівниками поліції, не сприяв встановленню обставин події, чим перешкоджав іншим поліцейським належно виконувати їхні посадові обов`язки.

Також капрал поліції Святослав Знак, будучи працівником поліції, всупереч норм чинного законодавства, на вимогу поліцейських не пред`явив посвідчення водія та відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що вказує на ігнорування ним обов`язку дотримуватись норм чинного законодавства, відсутність у нього почуття відповідальності перед законом за свої дії. Оскільки у даному випадку обов`язки та етичні правила поведінки поліцейських вимагають активних дій щодо усунення будь-яких сумнівів протиправної поведінки та виключення обставин, що можуть завдати шкоди авторитету поліції.

Установлено також, що, капрал поліції Святослав Знак, перебуваючи поза службою, під час спілкування з працівниками поліції не контролював свою поведінку, поводився не стримано, не ввічливо, недотримався норм ділового мовлення, допустив вживання ненормативної лексики, що явно виходить за межі етичної поведінки працівника поліції.

Окрім цього, 20.11.2022 року капрал поліції Святослав Знак, незважаючи на те, що стосовно нього проводиться службове розслідування за фактом складання протоколу серії ААД №362777 від 03.11.2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП і постанови серії БАД №415445 від 03.11.2022 року за ч.2 ст.122 КУпАП та він відсторонений від служби, не утримався від дій, що порушують права людини або принижують її честь і гідність та, проявивши насильницьку поведінку, вчинив дії психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_6 .

Капрал поліції ОСОБА_3 під час надання пояснень у ході проведення службового у останніх вказував інформацію суперечливого характеру, чим проявив нещирість та не сприяв проведенню службового розслідування.

Разом з тим, не зважаючи на численні вказівки керівників під час проведення інструктажів з приводу необхідність дотримання професійно-етичних норм поведінки як у робочий, так і в неробочий час, безумовного виконання вимог Законів у професійній діяльності та у приватному житті, капрал поліції ОСОБА_3 належних висновків не зробив та знехтував вищевказаними вказівками, чим не сприяв керівнику в організації дотримання службової дисципліни.

У вищевказаних випадках вина капрала поліції ОСОБА_2 у вчиненні дисциплінарних проступків проявляється в прямому умислі, тобто останній, будучи працівником правоохоронного органу, володіючи нормами законодавства, свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним протиправних дій. Ці порушення стали можливими внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, недотримання ним основоположних засад діяльності поліції, Присяги працівника поліції і є таким, що підривають авторитет Національної поліції та довіру до нього як носія влади, а також свідчать про низькі морально-ділові якості та його особисту недисциплінованість.

… Враховуючи викладене, дисциплінарна комісія, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п.п.1, 2, 6, 7, 13 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 п.3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вважає застосувати до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.».

Наказом Департаменту патрульної поліції від 19.12.2022 року №665 до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 року №10о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 04.01.2023 року, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» /у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/.

Не погоджуючись з вказаними наказами відповідача від 19.12.2022 року та від 03.01.2023 року, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 23.01.2023 року у справі №462/6155/22, яка набрала законної сили, закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 12.01.2023 року у справі №448/1530/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №415445 від 03.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), за приписами ч.1 ст.59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною 1 ст.18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 (далі Правила етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, з-поміж іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до п.3 розділу IV Правил етичної поведінки, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Статтею 19 Закону №580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), у ч.1 ст.1 якого визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до п.п.1, 4, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону № 580-VІІІ, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно зі ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, як визначено у ст.12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до п.2.5, підп.«а» п.2.9 та підп.«д» п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі Порядок №893).

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку №,893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п.1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами п.4 вказаного Розділу цього Порядку, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.2 розділу VI цього Порядку, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно п.1 Розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу VII цього Порядку визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 7 цією статті Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд встановив, що наказом Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 року №10о/с «По особовому складу» сержанта поліції ОСОБА_2 (0164549) звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту, з 04.01.2023 року.

Перевіряючи обґрунтованість звільнення позивача, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту, суд виходить з такого.

Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 року у справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 року у справі №420/4977/20.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції слугував висновок від 02.12.2022 року, складений за наслідком проведення службового розслідування, яким встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Зокрема, згідно цього висновку, дисциплінарною комісією встановлено, що о 03:00 год 03.11.2022 року по вул.Городоцька у м.Львові, позивач, перебуваючи поза службою, керував транспортним засобом із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та допустив порушення правил дорожнього руху (проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора).

Враховуючи об`єктивні підозри працівників поліції щодо перебування позивача під час керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатору, а також в медичному закладі, від чого він відмовився, та у зв`язку з чим працівниками поліції складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд враховує, що вказані вище обставини встановлено дисциплінарною комісією на підставі адміністративних матеріалів, складених відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП; доповідних записок та рапортів; пояснень: поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Святослава Знака від 08.11.2022 року; знайомого позивача, який перебував з ним 03.11.2022 року у транспортному засобі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 від 08.11.2022 року; інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Мар`яни Царик від 15.11.2022 року; інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Юрія Палюха від 15.11.2022 року; командира взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярослава Кайди від 20.11.2022 року; командира роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Наталії Пельчарської від 21.11.2022 року; відеозапису з бодікамер поліцейських, що вівся ними на місці події.

Зміст усіх цих пояснень зводиться до того, що водій автомобіля, Святослав Знак, мав ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки з його ротової порожнини було відчутно різкий запах алкоголю, помітною була зміна забарвлення його шкіряного покриву обличчя, тремтіння рук, нечітке мовлення. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків відмовився, про що зазначено у протоколі серії ААД №362777 від 03.11.2022року. Крім того, наголошував, в даному транспортному засобі перебував як пасажир.

На запитання працівників наряду поліції «Омега-202» хто керував вищевказаним транспортним засобом, двоє осіб чоловічої статі, один з яких був високого зросту, у форменому одязі працівника Національної гвардії України ( ОСОБА_7 ), інший середньої тілобудови, одягнений у куртку темно-сірого кольору (Святослав Знак), повідомили, що водія серед них не має, адже такий після зупинки працівниками поліції вийшов з автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , та пішов у туалет.

Втім, згідно долучених до матеріалів справи пояснень, опитувані повідомили, що після того як автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , зупинився, з салону останнього, окрім зазначених вище осіб, ніхто не виходив. Також зауважили, що зовнішній вигляд ОСОБА_2 відповідав зовнішньому вигляду особи, яку на момент зупинки бачили за кермом даного автомобіля. Крім того, зазначено, що ОСОБА_3 мав при собі ключі від вищевказаного автомобіля, якими неодноразово відкривав та закривав центральний замок транспортного засобу.

Згідно пояснень лейтенанта поліції ОСОБА_8 , повідомлено, що перебуваючи безпосередньо біля водійських дверей зупиненого транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , останній особисто бачив як у салоні вищевказаного транспортного засобу відбувся рух, під час якого особа чоловічої статі, худорлявої тілобудови, середнього зросту, у темному одязі пересідала з водійського сидіння на пасажирське, розташоване позаду крісла водія. У подальшому дана особа вийшла із задніх лівих дверей зупиненого автомобіля.

Також вказано, що усі особи, які перебували у транспортному засобі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , перебували з ознаками явного алкогольного сп`яніння. При цьому, неодноразово просили вимкнути портативні відеореєстратори, відеофіксацію спілкування не здійснювати. Разом з тим, у ході спілкування вищевказані особи здійснювали численні телефонні дзвінки, повідомляли про знайомих, які працюють в поліції, та наголошували, що вони «свої».

Старший лейтенант поліції Мар?яна Царик зауважила, що ОСОБА_3 повідомляв неправдиву інформацію щодо особи водія: спочатку останній стверджував, що не знає, хто керував вищевказаним автомобілем, а згодом, коли опитувана почала складати адміністративні матеріали, ОСОБА_3 підійшов до неї зі своїм товаришем та повідомив, що останній являється водієм зупиненого транспортного засобу.

Досліджуючи письмові докази, суд переглянув наявний у матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається зухвала поведінка позивача стосовно працівників патрульної поліції, які були при виконанні службових обов`язків, перешкоджання їх роботі, вживання ненормативної лексики, а також погроз. Позивач своїми діями постійно провокував працівників поліції, намагався ввести їх в оману, заперечуючи, що перебував за кермом автомобіля, а також пропонував патрульним «вирішити все мирним шляхом, без здійснення відеозапису, вимкнувши камеру». Крім того, не заперечував факту вжиття алкогольних напоїв.

Крім того, суд враховує наявну в матеріалах справи службову характеристику ОСОБА_2 , складену командиром роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Наталією Пельчарською.

Як видно зі змісту цієї характеристики, «за час служби на займаній посаді капрал поліції Святослав Знак зарекомендував себе як недостатньо дисциплінований працівник. Орієнтується у законах та інших нормативних документах, що регламентують діяльність Національної поліції України. Посередньо виконує поставлені завдання, ініціативу проявляє за необхідності, коли цього потребує ситуація. Свої функціональні обов`язки знає, проте безвідповідально ставиться до їх виконання. У роботі над вдосконаленням своїх знань проявляє поверхневий підхід, але намагається триматись на рівні з іншими. Допускає незначну халатність при виконанні своїх службових обов`язків, яка впливає на їх результат. В спілкуванні з громадянами не завжди ввічливий та коректний. В колективі тримається нейтрально, не прагне до конкуренції та не намагається виділитися за рахунок інших. Під час неформального спілкування допускає деяку розкутість та вольність у вчинках відносно колег. Не завжди зберігає витримку в екстремальних ситуаціях, для того, щоб кваліфіковано їх аналізувати. У стройовому відношенні підтягнутий. Володіє вогнепальною зброєю, міри безпеки та підстави застосування знає.».

За наслідком системного аналізу матеріалів службового розслідування, суд дійшов висновку, що дисциплінарною комісією підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 6, 7, 13 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту та абз.1 п.3 розділу Правил етичної поведінки.

Як наслідок, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що матеріалами службового розслідування не встановлено (доведено) наявності в його діях дисциплінарного проступку, не було визначено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до негативних наслідків, а, відтак, не доведено і фактів порушення ним Присяги та етичних норм поведінки.

Суд вважає, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять жодного доказу порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування відносно позивача, що не заперечується і самим позивачем.

Основним аргументом, на який посилається позивач, є те, що останній не керував транспортним засобом, а перебував у ньому в якості пасажира.

Водночас, як підтверджено відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, протягом усього періоду часу складання матеріалів про адміністративне правопорушення 03.11.2022 року (що зафіксовано на відеозаписі), позивач не повідомляв працівникам поліції особи водія, який нібито керував транспортним засобом, не вживав заходів для того, щоб вказана особа прибула на місце події та надала відповідні пояснення. Не вчинено таких дій і в процесі розгляду та вирішення цієї справи в суді.

Викладене свідчить про те, що така версія подій позивача є вигаданою, з метою ухилитися від адміністративної та дисциплінарної відповідальності.

Між тим, суд враховує, що згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Втім, позивач, всупереч вказаним приписам, відмовився від виконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує звання поліцейського, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості позивача як поліцейського. Суд звертає увагу, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Щодо посилань позивача на те, що постановою Залізничного районного суду м.Львова від 23.01.2023 року у справі №462/6155/22 закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №816/1534/16; від 13.10.2020 року у справі №805/3079/17-а, від 29.06.2021 року у справі №826/7187/17 та ряді ін.

Однак, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Подібна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.08.2022 року у справі №904/1427/21.

Суд враховує, що у межах розгляду цієї справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 року у справа №816/70/16, від 01.04.2020 року у справі №806/647/15 та від 21.01.2021 року у справі №826/4681/18.

Суд зауважує, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.03.2019 року в справі №819/736/18, від 19.05.2022 року в справі №480/4079/18 та інших.

Слід вказати, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим необхідно розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачеві відповідачем ураховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, а також його ставлення до служби.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Оскільки судом встановлено правомірність прийняття відповідачем оскаржуваних наказів від 19.12.2022 року №665 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області дисциплінарного стягнення» та від 03.01.2023 року №10о/с «По особовому складу», також не підлягають задоволенню похідні вимоги позивача в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.