Справа № 380/12969/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року справа №380/12969/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЛЕОПОЛІСБУД» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

Посилається на те, що ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Зазначив, що для здійснення своєї діяльності ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» імпортує партії керамічної плитки; зокрема, у 2018 році між позивачем, як покупцем, та індійською компанією RAVIRAJ PLASTICS PVT. LTD.», як продавцем, укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №1505/18 від 15.05.2018 року. До договору купівлі-продажу трьома додатковими угодами від 21.09.2019 року, від 01.12.2020 року та від 29.12.2022 року відповідно вносилися зміни. Вказав, що згідно з положеннями договору купівлі-продажу поставка відбувається на умовах CIF Одеса згідно Incoterms 2010, які можна змінити, зазначивши нові у проформах-інвойсах. Ціна на товар встановлюється у доларах США, а оплата товару здійснюється за формулюю « 25%/75%», яку також можна змінити, зазначивши про це у проформі-інвойсі. Окрім цього, позивач був наділений статусом ексклюзивного дистриб`ютора керамічної плитки продавця під ТМ «Raviraj». Зазначив, що наприкінці 2022 року позивач та продавець обумовили поставку 36 морських контейнерів керамічної плитки. При цьому, звернув увагу, що керамічна плитка, яка перевозилась в 12 із згаданих 36 контейнерів, і стала предметом 14 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару. Позивач з такими рішеннями не погоджується та вважає, що митний орган безпідставно визначив митну вартість товарів з використанням резервного методу та відмовив у митному оформленні за ціною контракту. Водночас додав, що висновки митного органу щодо наявності розбіжностей тощо у поданих під час митного оформлення документах не відповідають дійсності, оскільки задекларована ним у митних деклараціях митна вартість товару за основним методом (за ціною контракту) підтверджена наданими Митниці документами, які не містять неточності чи розбіжності. Крім цього, зазначив, що під час митного оформлення товарів до митних декларацій були надані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі МК України), для підтвердження митної вартості, визначеної за першим методом (за ціною контракту). Своєю чергою, митний орган не врахував умови поставки товару, визначені у зовнішньоекономічному контракті, і безпідставно, за відсутності обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів, витребував додаткові документи на підтвердження задекларованої декларантом митної вартості, так само, як і безпідставно вчинив наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів: не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товарів, визначеною за ціною договору (контракту), прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу і в подальшому відмовив у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску товарів. На підставі наведеного вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Вказала, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. У спірному випадку, подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а тому позивачеві виставлено вимоги про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. Зазначила, що на вимоги декларантом були надані видаткові накладні, прайс-листи, уточнені прайс-листи, банківські SWIFTи та інформаційні листи; інші надані документи дублювали ті, які подавались до митного оформлення. У підсумку вказала, що оскільки позивачем не надано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, Львівська митниця не визнала заявлену ним митну вартість, про що зазначено у графі 33 оскаржуваних рішень про коригування. Зважаючи на викладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року є правомірними і підстав для задоволення позову немає.

Ухвалою судді від 12.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою судді від 02.08.2023 року постановлено перейти в письмове провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, допитавши свідка, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) зареєстроване як юридична особа 14.12.2011 року. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73).

15.05.2018 року між позивачем, як покупцем, та індійською компанією «RAVIRAJ PLASTICS PVT. LTD.», як продавцем, укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №1505/18, за умовами якого продавець продає, а покупець купляє керамічну плитку (далі - товар), в асортименті, кількості і по цінам, погодженими в інвойсах (або інших документах), доданих до цього контракту і які являються невід`ємною частиною (п.1.1).

Ціль придбання товару - для оптової і роздрібної торгівлі (п.1.2).

Для просування на українському ринку і рекламних цілях продавець може поставляти покупцю зразки товарів і рекламну продукцію. Кожна така поставка оформляється окремим інвойсом (п.1.3).

Згідно цього контракту покупець отримує статус ексклюзивного дистриб`ютора товару продавця на території України до 31.12.2018 року (п.1.4).

Ціни на товар встановлюються в доларах США і включають вартість упаковки і маркування (п.2.2).

Умови платежу після погодження продавцем - 25% від вартості товару - передоплата заявки, інші 75% - після отримання копій документів по факсу або на електронну адресу або не пізніше 7 днів з моменту доставки товару в порт призначення. Кінцеві умови платежу (відстрочка чи передоплата) вказуються в проформі і/або інвойсах на кожну поставку товару. Валюта платежу встановлюється в доларах США (п.3.1).

Товар поставляється з заводу-виробника на умовах - CIF в порт м.Одеса, у відповідності з Incoterms 2010. Сторони домовились, що умови поставки по кожній окремій поставці будуть обумовлені безпосередньо перед самою поставкою і вказаному в інвойсі на дану партію товару. Датою поставки вважається дата заповнення коносамента. Поставка товару повинна супроводжуватись наступними документами: комерційний інвойс; коносамент; експортна декларація; інші документи по запиту покупця (п.п.4.1-4.3).

У подальшому, до цього договору трьома додатковими угодами від 21.09.2019 року, від 01.12.2020 року та від 29.12.2022 року відповідно вносилися зміни.

Як зазначив представник позивача: «наприкінці 2022 року сторони договору обумовили поставку 36 морських контейнерів керамічної плитки. Крім того, додав, що оскільки в силу очевидних причин здійснити поставку в порт м.Одеси у 2022 році було неможливим, тому у проформах-інвойсах сторони вказали інші умови поставки (12 контейнерів керамічної плитки транспортувались на умовах CIF Копер, Словенія; решта 24 FOB Мундра (Mundra)). Так само сторони змінили умови оплати на « 15%/85%», про що було вказано у проформах-інвойсах. Зазначив, що умови поставки CIF передбачають морське перевезення, організацією якого займався продавець. Перевезення згаданих 12 контейнерів було обумовлено 2 коносаментами, кожен коносамент обумовлював перевезення 6 контейнерів. До кожного коносаменту відносились по 2 комерційних інвойси та по 6 проформ-інвойсів відносно кожного контейнеру (відтак, разом 4 комерційних інвойси та 12 проформ-інвойсів). Загальна вартість поставленої керамічної плитки становила 113509,32 доларів США.

16.12.2022 року розпочалась поставка 12 контейнерів керамічної плитки, яка в подальшому стала предметом оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару. Ця поставка здійснювалась із двома ключовими особливостями: одна стосувалася перепакування й транспортування товару; друга його оплати.

Щодо перепакування і транспортування товару.

Суть цієї особливості зводиться до того, що морський контейнер вміщує в собі більшу вагу вантажу, аніж її можливо помістити в одну вантажівку. Так, середня вага кожного із 12 контейнерів становила приблизно 26000,00 кг, однак дозволеною нормою автомобільного перевезення є не більше 23000,00 кг. З огляду на це, після прибуття товару до порту Копер, Словенія, вміст 12 морських контейнерів був перевантажений до 14 вантажівок.

Згідно з умовами поставки CIF, обов`язок подальшого транспортування товару після його прибуття до порту призначення переходить до покупця. А тому позивач для наступного перевезення товару залучив двох перевізників: ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», з якими були укладені відповідні договори.

ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», в свою чергу, залучило на місці словенського перевізника фірму «АВС LOGISTIKA D.O.O.» (залучення конкретних перевізників на місці передбачено приписами договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.06.2020 року №16-06).

Фірма «АВС LOGISTIKA D.O.O.» перемістила плитку до логістичного складу у м.Декани, неподалік порту Копер, а вже там перепакувала її до 14 вантажівок. Перепакування здійснювалося згідно специфікацій, наданих продавцем. У цих специфікаціях було відображено вміст кожної вантажівки: найменування товарних позицій, їх кількість, ціна, та остаточна вага, яку слід помістити у вантажівку.

Зазначив, що так як продавець є виробником товару, відтак останній створив специфікації, здійснив первинне заводське упакування керамічної плитки та її поміщення на дерев`яні палети. Перепакування керамічної плитки здійснювалося таким чином: вміст 6 контейнерів за одним коносаментом перевантажували до 7 вантажівок. Вміст усього контейнеру в одну вантажівку вмістити неможливо, а тому залишки з усіх 6 контейнерів було поміщено у 7 вантажівку.

Таким чином, вказав, що в межах одного коносаменту існувало 6 вантажівок, вміст яких частково відповідав вмісту конкретного контейнеру (а, отже, і змісту проформи-інвойсу), і 1 вантажівка, вміст якої частково відповідав одразу вмісту 6 контейнерів (а, отже, і змісту проформ-інвойсів).

Аналогічне перепакування товару відбулося в межах другого коносаменту.

Транспортуванням керамічної плитки з логістичного складу у м.Декани до складу у с.Пасіки-Зубрицькі через пункти митного оформлення займалось ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС». Тобто, на відрізку Декани Пасіки-Зубрицькі переміщувалось 14 вантажівок, де перевізником виступало вже згадане ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС».

Щодо оплати товару.

Позивач повністю сплатив обумовлену вартість керамічної плитки (113509,32 доларів США) трьома SWIFT платежами. Однак перші два платежі позивач здійснив за цінами згідно умов поставки FOB, а не CIF. Це пояснюється тим, що 12 морських контейнерів були частиною більшої партії керамічної плитки обсягом 36 контейнерів. Оскільки дві третини цієї обумовленої партії поставлялась за іншими умовами FOB позивач та продавець домовилися, що оплата товару і в цьому випадку здійснюватиметься за цінами за одиницю товару згідно умов FOB. Якщо порівнювати у прайс-листі продавця ціни на 1 м2 керамічної плитки згідно умов FOB з цінами на аналогічну позицію, але згідно умов CIF, то видно, що ціна згідно умов FOB є меншою. Відтак, у кожному випадку, коли позивач платив продавцю за цінами згідно умов FOB (в той час як поставка товару насправді здійснювалась на умовах CIF) створювалась недостача, яку позивач перекрив третім SWIFT платежем, який проведено 30.01.2023 року.».

Суд встановив, що у період з 13.01.2023 року по 23.01.2023 року, на виконання вищезгаданого договору купівлі-продажу, ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» задекларувало перевезення через митний кордон України 14 вантажних транспортних засобів, заповнених керамічною плиткою різних видів під торговельною маркою «Raviraj».

З приводу кожної із таких поставок у період від 21.01.2023 по 26.01.2023 Митницею було прийнято 14 рішень про коригування митної вартості товарів: UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

Керамічна плитка, що є предметом оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, перевозилась, зокрема, у 12 морських контейнерах. Перевезення цих контейнерів було оформлено двома коносаментами: MEDUO 2608018 та MEDUO 2608091. До кожного коносаменту було долучено по 2 комерційних інвойси та по 6 проформ-інвойсів. У подальшому, позивач залучав двох перевізників, які займалися перевантаженням товару та його транспортуванням до пункту митного контролю.

Рішення про коригування в межах коносаменту MEDUO 2608018:

1. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року.

19.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA89U4.

Митна вартість товару: 8767,85 доларів США або 320627,83 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,42 доларів США або 272561,13 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 19.01.2023 року, частково відповідає змісту проформи-інвойсу RPL/PI/050Q/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00176 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313368.

23.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надав видаткові накладні; банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900033/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2023/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000240.

2. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року.

19.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA93U4, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ROMAN SATUARIO (POLISHED) 1126,08 м2».

Митна вартість товару: 9716,36 доларів США або 355313,67 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8411,82 доларів США або 307608,48 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47705,19 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 19.01.2023 року, частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052S/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00179 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313369.

19.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42 344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900034/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000243.

3. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року.

20.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA44U6, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: NUBE ONYX (POLISHED) 979.2 м2; MONTANA CEMENTO DARK (POLISHED) 172.8 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 20.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050P/22-2 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00180 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313367.

20.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900036/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000246.

4. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року.

18.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA64U8, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ANTIQUE ONYX (POLISHED) 806.4 м2; KALOS BIANCO (POLISHED) 345.6 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 18.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050М/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00157 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313364.

23.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

24.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900041/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000276.

5. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року.

20.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA37U9, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: KALOS BIANCO (POLISHED) 576 м2; MARBLE GREY (POLISHED) 345.6 м2; MARMOL GRIS (POLISHED) 230.4 м2».

Митна вартість товару: 8667,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7354,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 20.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050N/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00177 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313365.

23.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

24.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900042/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000279.

6. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

23.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA42U1, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: NUBE ONYX (POLISHED) 1152 м2».

Митна вартість товару: 8767,87 доларів США або 320628,57 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7453,44 доларів США або 272561,87 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 48066,70 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 23.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/050О/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00181 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313366.

23.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

26.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900047/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000304.

7. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року.

23.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA55U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: KALOS BIANCO (POLISHED) 172.8 м2; MARMOL GRIS (POLISHED) 172.8 м2; NUBE ONYX (POLISHED) 172.8 м2; MONTANA CEMENTO DARK (POLISHED) 172.8 м2; PAZAR BEIGE (POLISHED) 172.8 м2; ROMAN SATUARIO (POLISHED) 195.84 м2».

Митна вартість товару: 8332,30 доларів США або 304700,43 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 7053,02 доларів США або 257917,07 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 46781,36 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 23.01.2023 року частково відповідає змісту проформам-інвойсам від 21.09.2022 року: №RPL/PI/050M/22-23, №RPL/PI/050N/22-23, №RPL/PI/050O/22-23, №RPL/PI/050P/22-23, №RPL/PI/050Q/22-23 та №RPL/PI/052S/22-23.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00178 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313370.

23.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

25.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900044/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000296.

Рішення про коригування в межах коносаменту MEDUO 2608091:

8. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року.

13.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA63U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: COSMOS NATURAL (POLISHED) 648 м2; ITALIAN GRY (POLISHED) 345.6 м2; MARSEILLE CHOCO (HIGH GLOSS) 86.4 м2».

Митна вартість товару: 9562,70 доларів США або 349694,54 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8251,20 доларів США або 301734,83 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 13.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052M/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00104 від 11.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313154.

13.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900030/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000227.

9. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA14U6, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MEXICO GREY (POLISHED) 648 м2; HAWANA BLUE (POLISHED) 432 м2».

Митна вартість товару: 9454,70 доларів США або 345745,13 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8143,20 доларів США або 297785,42 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052N/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00107 від 12.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313359.

16.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900032/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000230.

10. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA32U7, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MICRO TERRAZO (MATT) 391.68 м2; TEZZO CHIPS LIGHT (MATT) 391.68 м2; TEZZO CHIPS DARK (MATT) 342.72 м2».

Митна вартість товару: 9712,10 доларів США або 355157,94 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8411,82 доларів США або 307608,48 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47549,46 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052R/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00137 від 18.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313362.

16.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900037/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000252.

11. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA96U8, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 1080 м2».

Митна вартість товару: 10804,70 доларів США або 395112,74 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 9493,20 доларів США або 347153,03 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052Е/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00136 від 13.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313361.

16.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900038/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000254.

12. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA21U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 1080 м2».

Митна вартість товару: 10804,70 доларів США або 395112,74 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 9493,20 доларів США або 347153,03 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052F/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00109 від 12.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313356.

16.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900039/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000259.

13. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA23U1, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: ARONA STATUARIO (POLISHED) 1080 м2».

Митна вартість товару: 9454,70 доларів США або 345745,13 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8143,20 доларів США або 297785,42 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47959,71 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформи-інвойсу №RPL/PI/052D/22-23 від 21.09.2022 року.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00108 від 12.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313358.

20.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

23.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900040/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000260.

14. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року.

16.01.2023 року позивач подав до митного оформлення митну декларацію ВМД ІМ 40 №23UA90U3, у якій зазначив наступні відомості: «Плитка керамічна … для облицювання стін та підлоги» з наступними позиціями: MARSEILLE CHOCO (HIGH GLOSS) 43.2 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 129.6 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; ARONA STATUARIO (POLISHED) 172.8 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; VIENCE BLACK (HIGH GLOSS) 172.8 м2; TEZZO CHIPS DARK (MATT) 48.96 м2; MONALISA GRIS (POLISHED) 97.92 м2; ROMAN SATUARIO (POLISHED) 48.96 м2».

Митна вартість товару: 10139,64 доларів США або 370792,56 грн за офіційним курсом.

Митна вартість товару складалася з: фактурної вартості: 8841,48 доларів США або 323320,55 грн за офіційним курсом; витрат на транспортування товару (код 10): 47472,01 грн.

На підтвердження фактурної вартості товару позивач надав специфікацію, у якій було відображено кількість товару, ціну та вагу, які перевозилися в окремо взятій вантажівці. Опис товару, зазначений у специфікації та МД від 16.01.2023 року частково відповідає змісту проформам-інвойсам від 21.09.2022 року: №RPL/PI/052M/22-23, №RPL/PI/052N/22-23, №RPL/PI/052D/22-23, №RPL/PI/052E/22-23, №RPL/PI/052F/22-23 та №RPL/PI/052R/22-23.

На підтвердження транспортних витрат позивач надав також рахунок за виконання транспортних послуг №00135 від 13.01.2023 року від ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» та CMR №313363.

16.01.2023 року Митниця виставила позивачеві вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

На вказану вимогу позивач надіслав: банківські SWIFTи - на суму 80663,76 доларів США та 42344,14 доларів США, де в призначенні платежу вказано загальне посилання на контракт. Крім того, надав відповідь, у якій описав повний перелік наданих ним документів до митного оформлення та просив зробити оцінку поданого товару.

21.01.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900031/2, в графі 33 якого зазначено обставини прийняття цього рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості (зокрема: МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року, де митна вартість складає 0.563341 доларів США/кг).

У подальшому, відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000228.

Вважаючи протиправними рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст.246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1 ст.248 МК України).

Згідно ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У ч.5 ст.53 міститься положення, відповідно до якого забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.ч.4, 5 ст.55 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст.57 МК України).

Згідно ч.ч.1, 2, та 4 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. У п.2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів» (постанова від 18.12.2018 року у справі №821/110/18);

- «… витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України […]. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації» (постанова від 17.07.2019 року у справі №809/872/17);

- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом» (постанова від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15);

- «…щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості» (постанова від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16);

- «… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів» (постанова від 05.03.2019 року у справі №815/143/174);

- «… в силу ч.2 ст.55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства» (постанова від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішень про коригування митної вартості товарів в частині обґрунтування сумніву в заявленій декларантом митній вартості, суд виходить з наступного.

Так, системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в ст.53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, які свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Поряд з цим єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товарів на підставі додавання фактурної вартості товару та вартості транспортування товару.

Як уже зазначалось судом вище, поставка керамічної плитки здійснювалася за торговою формулою CIF Одеса згідно Incoterms 2010 у 2 етапи: морське та наземне перевезення.

Морське перевезення задокументоване на підставі 2 коносаментів. Кожен коносамент обмумовлював транспортування 6 морських контейнерів. До кожного коносаменту було долучено по 2 комерційних інвойси, які згадували 6 проформ-інвойсів. Одночасно з цим, кожна проформа-інвойс обумовлювала зміст одного морського контейнеру.

Питаннями щодо морського перевезення займався продавець, Компанія «RAVIRAJ PLASTICS PVT. LTD.», яка здійснює свою діяльність у Республіці Індія, та яка є виробником поставленої керамічної плитки.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що оскільки у 2022 році поставку до порту м.Одеси здійснити було неможливо, сторони погодили (в проформах-інвойсах) інший порт призначення у м.Копер, Словенія, що допускалось положеннями договору купівлі-продажу. Після прибуття 12 морських контейнерів до порту Копер у Словенії подальшим транспортуванням товару займався позивач. Для цього він залучив двох перевізників: ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС»

Перший перевізник, ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», організовував перевантаження вмісту морських контейнерів до логістичного складу у м.Декань, Словенія, неподалік порту Копер, на підставі укладеного з ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» договору про транспортно-експедиторське обслуговування №16-06 від 16.06.2020 року. На підтвердження виконання послуг ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» надало два рахунки-фактури, відносно кожного із коносаменту.

Другий перевізник, ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», здійснював перевезення від логістичного складу у м.Декань до складу в с.Пасіки-Зубрицькі на підставі укладеного з ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» договору на виконання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів №2012-1 від 20.12.2022 року. Відображені у митній декларації транспортні витрати складались із витрат на перевезення та перепакування товару від порту до логістичного складу та фіксованим розміром оплати за подальше транспортування від логістичного складу до пункту митного оформлення.

Щодо фактурної вартості товарів, то як пояснив представник позивача, морський контейнер вміщує в собі більшу вагу вантажу, аніж її можливо помістити в одну вантажівку. Саме тому вміст 6 контейнерів в межах одного коносаменту перевантажувався у логістичному складі у 7 вантажних автомобілів. Певна кількість упаковок керамічної плитки кожного із контейнерів, яку не можна було вмістити в один причіп, завантажувалася до іншого сьомого. Таким чином, останній вантажний автомобіль містив у собі залишки кожного із 6 контейнерів. У зв`язку із цим, продавцем було сформовано та надано 14 специфікацій, які відображали вміст кожного автомобіля та наводили інформацію, з якого саме контейнеру керамічну плитку було перевантажено.

З наведеного слідує, що опис товару в кожній митній декларації лише частково відповідав змісту конкретної проформи-інвойсу. Втім, як встановив суд, фактурна вартість товару за усіма 7 митними деклараціями дорівнює сумі фактурних вартостей за 6 проформами-інвойсами та за 2 комерціними інвойсами в межах 1 коносаменту. Аналогічно і щодо другого коносаменту.

Матеріалами справи підтверджено, що фактурна вартість усієї партії товару (за 12 морськими контейнерами) становила 113509,32 доларів США (а саме: 52732,02 доларів США в межах коносаменту MEDUO 2608018 та 60777,30 доларів США в межах коносаменту MEDUO 2608091). Така вартість підтверджується наявними у матеріалах справи комерційними інвойсами, проформами-інвойсами, специфікаціями, а також сумами фактурних вартостей за 14 митними деклараціями.

Між тим, суд враховує, що у договорі купівлі-продажу було обумовлено формулу оплати товару: « 25%/75%» з можливістю її зміни. У подальшому, сторони запровадили іншу формулу: « 15%/85%». Ця оплата здійснювалась за цінами торгової формули FOB, а не CIF.

Таким чином, кожного разу за оплатою 15% та 85% вартості товару (відносно необхідних 12 контейнерів) створювалась недостача оплати, яку сторони погодилися компенсувати окремою третьою оплатою.

Суд встановив, що SWIFT-1 стосувався передоплати у розмірі 15% за усі 36 контейнерів товару (тобто, інформація у SWIFT-1 від 17.10.2022 року стосувалася спірних рішень про коригування митної вартості товарів лише в окремій частині на суму 14234,84 доларів США). Решта SWIFT-2 та SWIFT-3 стосувалися лише товару, який і є предметом 14 оскаржуваних рішень. Загальна вартість цих SWIFTів, з урахуванням вказаних обставин, становить 113509,32 доларів США.

Аналіз досліджених судом документів дає підстави зробити висновок про те, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Натомість в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Надаючи правову оцінку аргументам відповідача у цій частині, суд виходить з наступного.

Щодо посилання відповідача на те, що умови договору купівлі-продажу (контракту) містять обмеження щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, а відтак, у силу приписів ч.1 ст.58 МК України, основний метод визначення митної вартості товару не застосовується, то суд такі не враховує, адже ексклюзивні права ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» не впливають на ціну товару відповідно до укладених договорів і не мають цифрової складової в ціні товару та, як наслідок, не потребують документального підтвердження. У спірному випадку, право ексклюзивного дистриб`ютора обмежує лише коло реалізації продукції, однак жодним чином не обмежує право позивача самостійно встановлювати ціну на керамічну плитку. Більше того, жодне положення договору купівлі-продажу не забороняє позивачу реалізувати товар кінцевому споживачу.

При цьому, суд враховує, що представник відповідача у судовому засіданні так і не змогла пояснити яким саме чином обмеження продажу товару іншим компаніям, які реалізують керамічну плитку на комерційній основі, можуть впливати на формування ціни на неї. Фактично, митний орган обмежився формальною констатацією факту неможливості використання основного методу визначення митної вартості, без належного дослідження існування винятків, які дозволяють застосовувати цей метод.

Стосовно аргументів відповідача про те, що укладені між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» і ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» договори містять положення, згідно яких вартість послуг встановлюються за згодою сторін у заявках, однак такі у позивача відсутні, суд враховує таке.

Так, згідно укладеного між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» договору передбачено, що виконані послуги регламентуються, зокрема, рахунком експедитора. Плата експедиторові зазначається у додатку до договору. Такий додаток може мати вигляд, в т.ч., рахунку експедитора (п.п.4.1.6-4.1.7 договору від 16.06.2020 року №16-06).

Відповідно до п.3.1 договору між позивачем та ПрАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», замовник перераховує на рахунок перевізника повну вартість перевезення протягом 10-ти банківських днів з моменту, зокрема, оформлення рахунку на оплату.

Аналіз вказаних положень договорів свідчить про те, що документом, який підтверджує ціну наданих послуг, є рахунок експедитора або перевізника відповідно. Саме на підставі цих рахунків, а не заявок, виникає обов`язок сплатити надані послуги.

Як видно з матеріалів справи та й не заперечується відповідачем, позивач надавав до митного оформлення рахунки-фактури та рахунки за виконання транспортних послуг, що не суперечить умовам договорів.

Відтак, зазначені аргументи відповідача є безпідставними.

Щодо посилань відповідача на те, що усі надані до митного оформлення комерційні інвойси датовані 05.12.2022 року та містять посилання на коносаменти, які видані на 11 днів пізніше 16.12.2022 року, суд такі не приймає до уваги, оскільки коносамент взагалі не є документом, на підставі якого визначається митна вартість товару в силу приписів ст.53 МК України. Він є документом, який обумовлює морське перевезення, у ньому не зазначаються ані фактурна вартість товару, ані вартість самого морського перевезення.

Більше того, згідно наявних у матеріалах справи роздруківок з офіційного веб-сайту компанії морського перевізника «Mediterranean shipping company S.A.» (https://www.msc.com/), датою розрахунку ціни за коносаментом (Price Calculation Date) є 06.12.2022 року.

Щодо посилань відповідача про перевищення строку між першим платежем та поставкою товару, суд враховує, що таке прострочення, навіть якщо воно і було, жодним чином не вплинуло на фактурну вартість товару. Такі прострочення можуть впливати виключно на відносини між сторонами за договором та створювати для однієї з них право стягувати збитки, неустойку тощо.

Аналогічно, зауваження відповідача щодо CMR та експортної декларації не є підставними, оскільки CMR не вважається документом, згідно якого визначається митна вартість товару, а експортна декларація є додатковим необов`язковим документом, який декларант може подати у разі сумнівів щодо інших документів.

Стосовно тверджень митного органу про те, що надані позивачем документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, то такі, на думку суду, є безпідставними, адже позивач надав Митниці повний пакет документів на підтвердження достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, натомість відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Суд вважає, що надання позивачем додаткових документів за сформованим відповідачем переліком повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень п.2 ч.6 ст.54, ч.2 ст.256 МК України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів.

Крім того, варто також зауважити, що своїм повідомленням митний орган витребував у позивача навіть ті документи, які вже були подані ним до митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості декларованого товару (рахунок-фактуру (інвойс), банківські платіжні документи, транспорті (перевізні) документи).

Стосовно доводів відповідача про те, що ним проводилися консультації із декларантом з метою визначення основи вартості товару, суд такі не приймає до уваги, оскільки вважає, що формальне посилання відповідача в оспорюваних рішеннях на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Як зазначено вище, відповідач не конкретизував документи, які слід подати декларантом для підтвердження задекларованої митної вартості керамічної плитки, що ставить під сумнів проведення таких консультацій в усній формі взагалі.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 року у справі №809/257/17.

Допитаний у судовому засіданні свідок на стороні відповідача головний державний інспектор відділу контролю митної вартості Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД, що виносила деякі з оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товарів ОСОБА_1 не повідомила будь-яких відомих їй обставин, які б мали значення для справи. Натомість її показання зводились до процедури проведення митного контролю і митного оформлення товарів.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке.

Письмове рішення митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованих товарів обґрунтовано митним органом з посиланням на митну декларацію МД №UA500020/2022/20901 від 08.12.2022 року. В наведеній декларації митна вартість товару визначалась за 6 (резервним методом) та за інших умов поставки. При цьому, відповідач не пояснив: чому як джерело інформації ним обрано саме цю митну декларацію; чому не обрано митні декларації, у яких здійснювалося митне оформлення за ціною договору (зокрема, чи були оформлені митницями України інші митниці декларації з таким кодом товару згідно УКТЗЕД та описом товару).

Суд враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо суперечать вищезазначеним положенням законодавства та є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.09.2022 року (справа №1.380.2019.004890).

Крім того, відповідачем не доведено неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.02.2023 року у справі №815/6775/17, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року, UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року, UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року, UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року та UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує їх неоднозначне трактування, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 205, 241-247, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900030/2 від 21.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900031/2 від 21.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900032/2 від 21.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900033/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900034/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900036/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900037/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900038/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900039/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900040/2 від 23.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900041/2 від 24.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900042/2 від 24.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900044/2 від 25.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900047/2 від 26.01.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Т.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; ) на користь Приватного підприємства «ЛЕОПОЛІСБУД» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 6161 (шість тисяч сто шістдесят одна) гривня 94 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.