Справа № 285/2891/23
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2891/23

провадження у справі № 2-а/0285/39/23

10 серпня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….....Літвин О. О.,

секретаря…………………….....Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

поданим в його інтересах адвокатом Максимець Олександром Богдановичем,

до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області сержанта поліції Лех Кароліни Сергіївни

про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №171390 від 29.04.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення (далі за текстом Постанова) та скасувати її, а справу закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що підставою притягнення його до адміністративної відповідальності було невиконання вимог дорожнього знаку «проїзд без зупинки заборонений». Переконаний, що в його діях немає події і складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних правил дорожнього руху не порушував, наближаючись до так званого блок-посту знизив швидкість до повної зупинки, після чого продовжив рух. Далі був зупинений поліцейським, який виніс Постанову, яку вважає незаконною, необґрунтованою та безпідставною.

Позивач у заяві позовні вимоги підтримав.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху (далі за текстом ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 29.04.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_2 29.04.2023, о 12:35 год, в с Наталівка Звягельського району по вул Промисловій, керуючи транспортним засобом Renault Zoe, реєстраційний НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», та здійснив проїзд не зупиняючи транспортний засіб.

За порушення вимог дорожніх знаків встановлено відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, та передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 8.4«б» ПДР встановлює знаки пріоритету, зокрема черговість проїзду проїзної частини. Дорожній знак 2.2 забороняє проїзд без зупинки або перед розміткою (стоп-лінія), або перед знаком.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, протокол про адміністративне правопорушення не складався, а факт оскарження такої постанови в судовому порядку свідчить про незгоду з останньою.

Суд зазначає, що хоча ст.258 КУпАП і передбачає винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу, але не забороняє його скласти, який в розумінні КУпАП є доказом в справі та має підтверджувати або спростовувати наявність складу адміністративного правопорушення та винність особи, якщо вона заперечує та оспорює факт вчинення такого правопорушення.

В порушення вимог закону до постанови не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та такого, який узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом, доказу в розумінні ст.251 КУпАП, який підтверджує порушення позивачем ПДР, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Сама по собі Постанова не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на її винесення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Поліцейський у даному провадженні ухилився від прямого виконання свого обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження беззастережної винуватості Гаврилюка у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, а суд такими повноваженнями не наділений.

Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Всі перераховані вище обставини у своїй сукупності дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що Гаврилюк у зазначені в постанові час та місці дійсно допустив порушення ПДР, а встановлена невідповідність даних оскаржуваної постанови об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови та накладення адміністративного стягнення на позивача обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови та на підставі п.3 ч.1 ст.293 КУпАП закриття справи.

Вимоги ж про визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови є надлишковими і такими, що охоплюються скасуванням самого рішення. Суд зазначає, що така позовна вимога не направлена на захист порушеного права позивача, адже юридичний наслідок у вигляді накладення адміністративного стягнення обумовлений прийнятою постановою (яка визнається судом протиправною та у зв`язку з чим здійснюється захист порушеного права позивача). Відтак в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України понесений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 5, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №171390 від 29.04.2023,

винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Лех Кароліною Сергіївною,

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя О.О.Літвин