Справа № 260/5247/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/5247/23
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження у справі;

2) ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (ідентифікаційний код: 40108913) у зарахуванні пільгової вислуги років полковника поліції ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

3) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (ідентифікаційний код: 40108913):

- здійснити перерахунок та зарахувати полковникові поліції ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), начальнику управління кадрового забезпечення ГУНІІ в Закарпатській області, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 27.07.2006 по 06.11.2015 у загальній кількості 04 роки 07 місяців 19 днів;

- здійснити перерахунок полковникові поліції ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), начальнику управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 27.07.2006 по 06.11.2015 у загальній кількості 04 роки 07 місяців 19 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає те, що право зарахування стажу у пільговому обчисленні до вислуги років проходження служби в органах внутрішніх справ, визначається тими нормами, які діяли на момент виникнення відповідного права. Позивач зазначає, що на момент проходження служби в органах внутрішніх справ у період з 27.07.2006 року по 06.11.2015 року, діяла постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», відповідно до якої стаж роботи працівників в підрозділах оперативно-технічних заходів обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України. Наказом МВС України від 28 серпня 2001 року № 018 затверджено Перелік посад працівників підрозділів оперативно-технічних заходів, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби. Відтак переконаний, що 04 роки 07 місяців 19 днів, підлягає зарахуванню до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

28 червня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

11 липня 2023 року представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавець щодо призначення пенсії за вислугою років чітко визначив вимогу «календарних роки», без будь-яких посилань на можливість (випадки) врахування вислуги років в пільговому обчисленні. Враховуючи те, що статтею 78 Закону №580-VIII встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу служби в поліції і пільгова вислуга років в цьому переліку відсутня, законних та правових підстав для її включення до стажу служби в поліції позивачу у НПУ не має в силу обов`язку діяти виключно на підставі та у спосіб, встановлених законодавством України.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01 серпня 2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Судом встановлено, що стаж служби позивача, який дає право на зарахування вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні на службі в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 27.07.2006 року по 06.11.2015 року на посадах

-з 27.07.2006 року по 01.11.2007 рік оперуповноважений групи проведення ОТЗ №3 відділу оперативно-технічних розборок управління оперативно-технічних заходів при УМВС України в Житомирській області;

-з 01.11.2007 року по 08.04.2008 рік оперуповноважений сектору проведення ОТЗ №1, 5 відділу оперативно-технічних розробок управління ОТЗ УМВС України;

- з 08.04.2008 року по 06.08.2011 рік старший оперуповноважений з моніторингу та організаційної роботи УОТЗ УМВС;

- з 06.08.2011 року по 06.11.2015 рік старший оперуповноважений в особливо важливих справах з оперативного прикриття та кадрового забезпечення УОТЗ УМВС України в Житомирській області.

12 січня 2023 року позивач звернувся до Начальника управління кадрового забезпечення головного управління Національної поліції в Закарпатській області із рапортом, в якому просив до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії зарахувати вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період з 27 липня 2006 року по 06.11.2015 рік у загальній кількості 04 роки 07 місяців 19 днів, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського і рядового складу органів внутрішніх справ поліцейським та членам їх сімей» від 17.07.1992 року.

17 січня 2023 року Головне управління Національної поліції в Закарпатській області листом №53/106/01/11-2023 повідомив позивача, що відповідно до пункту а) частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Також у листі відповідач зазначив, що станом на 16.01.2023 стаж служби ОСОБА_1 в поліції складає 20 років 05 місяців 14 днів, календарна вислуга років - 20 років 05 місяців 14 днів, тобто права на пенсію за вислугу років останній не набув.

Не погодившись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Згідно із ч. 1 ст. 78 Закону № 580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Нормами ч. 2 ст. 78 Закону № 580 визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Так, згідно з нормами статті 102 Закону № 580 пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262).

Стаття 17-1 Закону № 2262 передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у постанові «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Постанова № 393)

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомству військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

При цьому, Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком № 393.

Як вже встановлено судом, позивач у період з 27.07.2006 р. по 06.11.2015 р. перебував на наступних посадах: - з 27.07.2006 року по 01.11.2007 рік оперуповноважений групи проведення ОТЗ №3 відділу оперативно-технічних розборок управління оперативно-технічних заходів при УМВС України в Житомирській області; - з 01.11.2007 року по 08.04.2008 рік оперуповноважений сектору проведення ОТЗ №1, 5 відділу оперативно-технічних розробок управління ОТЗ УМВС України; - з 08.04.2008 року по 06.08.2011 рік старший оперуповноважений з моніторингу та організаційної роботи УОТЗ УМВС; - з 06.08.2011 року по 06.11.2015 рік старший оперуповноважений в особливо важливих справах з оперативного прикриття та кадрового забезпечення УОТЗ УМВС України в Житомирській області.

З огляду на зазначене, вказаний вище період проходження позивачем служби на посадах підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

З чого випливає, що вислуга в пільговому обчисленні, сформована за період 27.07.2006 року по 06.11.2015 рік у загальній кількості складає 04 роки 07 місяців 19 днів.

Відтак, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії вислугу в пільговому обчисленні сформовану за період з 27.07.2006 по року по 06.11.2015 р. з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України, конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час ухвалення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Відповідно до матеріалів справи, позивач на даний час перебуває на службі в Національній поліції України, відтак вимога позивача про здійснення перерахунку та зарахування вислуги років у пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії з є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, сформовані за період: з 27.07.2006 по 06.11.2015, а саме 04 роки 07 місяців 19 днів, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, судом враховуються аргументи позивача про те, що його спірна пільгова вислуга років підлягає зарахуванню до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, відповідно обраний позивачем спосіб захисту свою своїх прав є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Відповідно в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Крім цього, вказана позиція суду узгоджується із позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду викладеною у постанові від 12.10.2022 року по справі 380/4723/22, про те, що: «Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах».

Також суд враховує положення Висновку N11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же підстав судом враховуються аргументи позивача, відповідно оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. відповідно вищевказану суду судових витрат по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, оформлену листом від 17 січня 2023 року № 53/106/01/11-2023, у зарахуванні пільгової вислуги років полковника поліції ОСОБА_1 , начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 , начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 27.07.2006р. по 06.11.2015р. у загальній кількості 04 роки 07 місяців 19 днів.

4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області здійснити перерахунок полковникові поліції ОСОБА_1 , начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 27.07.2006р. по 06.11.2015р. у загальній кількості 04 роки 07 місяців 19 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець