Справа № 759/5555/23
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5555/23

пр. № 2-а/759/74/23

10 серпня 2023 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 11.03.2023 року № 185 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати та закрити справу, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 11.03.2023 року начальником Святошинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки винесено постанову №185 про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 5 100,00 грн. Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що 10.01.2023 року він відмовився від отримання повістки з викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив обов`язок громадян - з`являтися за викликом до ТЦК та СП встановлений абзацом 1 частини 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснивши правопорушення під час дії правового режиму особливого періоду. Вважає, що постанова є незаконною та прийнята з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

10.01.2023 року він перебуваючи в м. Ірпінь був зупинений невідомою особою у військовій формі, який почав вимагати документи, що посвідчують особу, за словами останнього, для оформлення повістки, він надано для огляду телефон на якому встановлено додаток «ДІЯ» та довів до відома останнього, що він до м. Ірпінь прихав по справам, зареєстрований та фактично проживає в с. Ушомир, Коростенського району Житомирської області, що відноситься до юрисдикції ІНФОРМАЦІЯ_3, де відповідно він перебуває на військовому обліку, невідома особа переписала паспортні дані та повернула йому телефон та дозволила продовжити рух. 22.03.2023 року він поштою отримав постанову №185 від 11.03.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 - 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Зі змісту якої вбачається, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст.287- 289 КУПАП у вищому органі або у міському (районному) суді протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова складена без його участі, він не був повідомлений про складений адміністративний матеріал та, що його притягнено до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим він просить про поновлення строку на оскарження постанови начальника Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки Євгенія Яковчука від 11.03.2023 року №185.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 17-18).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.03.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 19).

01.05.2023 року до суду від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 надійшли заперечення на позов, у яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з таких підстав. Позов ОСОБА_1 , не відповідає фактичним обставинам подій, що мали місце. В ніч на 16.01.2023 року під час дії комендантської години спільним патрулем поліції і Збройних Сил України під час проведення заходів патрулювання Святошинського району м. Києва на вулиці був виявлений позивач, зареєстроване місце перебування якого були встановлені співробітниками поліції на місці. Під час опитування патрулем позивач відмовився пояснити та/або надати документи про відношення до військового обов`язку, а також строки перебування у місті Києві. Твердження позивача про перебіг, місце (м. Ірпінь) та дату (10.01.2023 року) подій не відповідають дійсності. З метою встановлення військово-облікових даних і вбачаючи ознаки ухилення від виконання військового обов`язку при особовому складі патруля, запропонував отримати повістку, прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Києві нак 09:00 год 17.01.2023 року або прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк до 19.01.2023 року. Після оголошення вищезазначеного позивач втік з місця події, заходи з його затримання не здійснювались.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.03.2023 року начальником Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки Яковчук Є. було винесено постанову № 185 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 12), відповідно до якої 10.01.2023 року ОСОБА_1 ,1984 року народження, відмовився від отримання повістки з викликом до територіального центрукомплектування та соціальної підтримки, чим порушив обов`язок громадян - з`являтися за викликом до ТЦК та СП встановлений абзацом 1 частини 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснивши правопорушення під час дії правового режиму особливого періоду.

16.01.2023 року о 00:45 год. на ім`я ОСОБА_1 виписана повістка, у якій наказано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк до 19.01.2023 року (а.с. 28).

16.01.2023 року складено сержантом ОСОБА_3 гранатометником 1, 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 в присутності свідків акт про відмову в отриманні повістки (а.с. 27).

Як передбачено ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції). Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужувані та непорушними, а також не є вичерпними (ст.ст. 21,22 Конституції).

Згідно із приписами ст. 55 Конституції України, права і свобод людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

Частиною 2 ст.19 Конституції України, в свою чергу, чітко встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти виключно лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, Законами України «Про оборону України», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «;Про військовий обов`язок і військову службу», «;Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Кодексом України про адміністративні правопорушення, «Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» (затв. Постановою КМУ №921 від 07.12.2016р.).

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В порушення вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, як встановлено з позовної заяви та змісту постанови № 185 від 11.03.2023 року про адміністративне правопорушення, позивач під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення присутній не був та з протоколом його не ознайомлювали. Зазначений висновок суду підтверджується також відсутністю у протоколі про адміністративне правопорушення підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про ознайомлення зі змістом протоколу, його письмових пояснень, підпису про отримання другого екземпляру протоколу.

Складення протоколу у відсутності ОСОБА_1 позбавляє його можливості надати пояснення по суті правопорушення, йому не було роз`яснено його процесуальні права, не було ознайомлено з протоколом та не вручено його копію, що, на думку суду, є істотним порушенням прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що уповноваженою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 не виконано вимоги ст.278 КУпАП в частині вирішення питання про правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки орган, що розглядав справу, не звернув увагу на вищезазначені порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суду не надано жодних доказів у підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (конверти, рекомендовані повідомлення тощо).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

В своїх запереченнях представник відповідача вказує, що твердження позивача по перебіг, місце та дату подій не відповідають дійсності, проте саме в постанові від 11.03.2023 року, складеній начальником Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_4 та надійсланій на адресу позивача (а.с.11) встановлено, що подія відбулася 10.01.2023 року. Жодного причинно-наслідкового зв`язку події, яка сталася 10.01.2023 з актом та повісткою від 16.01.2023 року не зазначено.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин. Інші доводи сторони у відзиві на позов не спростовують висновків суду про протиправність винесеної постанови.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в сумі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 126, 222, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 72, 77, 121, 139, 241-246, 205, 250-251, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 185 від 11.03.2023 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.О. Твердохліб