Справа № 240/2291/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/2291/22
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "РЦ" із позовом до Житомирської митниці Держмитслужби України, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416;
- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що Товариством було подано для митного оформлення митну декларацію згідно якої на адресу позивача надійшов товар з країни виробника Китайська Народна Республіка. Однак, відповідач відмовив в оформленні МД та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101020/2021/001416 та рішення про коригування митної вартості №UА101020/2021/001416 від 21.12.2021 за МД. Позивач вважає прийняті Житомирською митницею картку відмови та рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с. 1-26).
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
05.07.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що підставою для прийняття митним органом оскаржуваних рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні наявною була сукупність наступних умов. За результатами перевірки встановлено, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на територію України схожих товарів. Митницею проаналізовані пропозиції з продажу подібних товарів країни їх експорту в мережі Інтернет. Встановлено, що вартість за наведеними характеристиками на ринку за кордоном перевищує фактурну вартість товарів. Документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
Відповідно до п.1 Контракту №RН19-08 від 12.08.2019 товарний асортимент та кількість кожної партії товару вказується в рахунку-фактурі (інвойсі), який оформлюється на кожну партію товару та є невід`ємною частиною контракту. Згідно з п.2 Контракту №RН19-08 від 12.08.2019 умови поставки товару, також, відображаються в рахунку-фактурі (інвойсі). Відповідно до відомостей, зазначених у платіжних дорученнях №30 від 08.12.2021 та №22 від 28.09.2021 здійснена оплата за товар, що постачається за контрактом №№RН19-08 від 12.08.2019. Перший платіж за платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснено раніше, ніж сторони відповідно до умов контракту узгодили товар, що буде постачатися, його асортимент, ціну, умови поставки, адже рахунок-фактура (інвойс) №RH2116 складено 28.10.2021, тобто вже після здійсненої першої оплати. Таким чином, вищевказані платіжні доручення не містять інформацію про рахунок-фактуру (інвойс) та можуть стосуватися інших товарів, що постачалися за Контрактом №RН19-08 від 12.08.2019.
Крім того, у рахунку-фактурі (інвойсі) №RН2116 від 28.10/2021 відсутні відомості про те, що на момент його складання товар вже частково оплачено, сума до оплати виставлена загальна, без врахування раніше сплаченої суми.
Додатково наданий ТОВ "РЦ" на вимогу митного органу прайс-лист від 20.10.2021 не міг бути використаний для підтвердженні ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар у зв`язку із наступним.
В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю.
Разом з тим, для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди, органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.
Усі товари, що наведені у прайс-листі мають однаковий опис та не ідентифіковані за ознаками, що є визначальними для формування вартості.
Прайс-лист складено 20.10.2021, однак перша оплата за товар згідно із платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснена у вересні, тоді як цінова пропозиція з продажу товару продавцем здійснена не була.
З огляду на викладене, відповідач вважає, що при проведенні контролю правильності декларування митної вартості товарів, які ввозились за МД №UA101020/2021/028921 від 20.12.2021, прийнятті рішення про коригування митної вартості від 21.12.2021 UA101000/2021/000127/2 та картки відмови в митному оформленні товару від 21.12.2021 UA101020/2021/001416, посадові особи митного органу діяли в повній відповідності до чинного законодавства з питань митної справи (а.с. 71-80).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України та Митним кодексом України, у редакціях, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів.
Згідно з статтею 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод визначення митної вартості №1 - за ціною договору (вартість операції), тому митна вартість товару була визначена декларантом за основним методом - за ціною договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «РЦ» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності та здійснює діяльність, пов`язану з роздрібною та оптовою торгівлею товарами, у тому числі бавовняною пряжею.
12.08.2019 ТОВ "РЦ" укладено зовнішньоекономічний контракт №RH19-08 з фірмою «ROYALTY INDUSTRIAL CO., LTD», Китайська Народна Республіка, стосовно реалізації останньою ТОВ "РЦ" товару (а.с.29-31).
Відповідно до п.4.1 Розділу 4 вказаного контракту, сторони правочину домовились про те, що ціна за товар встановлюється у валюті договору - доларах США.
Згідно з Розділом 1 контракту товар, асортимент та кількість кожної партії товару зазначається в рахунку - фактурі (інвойсі), який оформляється на кожну партію товару та є невід`ємною частиною контракту.
У свою чергу п.2.1 Розділу 2 цього контракту визначено базисні умови поставки товару - за правилами Інкотермс 2010.
01.10.2018 ТОВ "РЦ" з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір-доручення на надання митно-брокерських послуг, відповідно до якого останній мав діяти від імені та в інтересах ТОВ "РЦ".
Для підтвердження правильності визначення ціни товару, представником ТОВ "РЦ" було надано митну декларацію №UА101020/2021/028921 від 20.12.2021 та інші документи, зокрема, зовнішньоекономічний контракт, прайс-лист, фотографії товару тощо.
Позивачем застосовано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору.
Висновок про вартісні характеристики товарів, не готувався, оскільки раніше неодноразово надані ТОВ "РЦ" висновки Житомирською митницею до уваги не приймалися.
Житомирська митниця відмовила в оформленні МД та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416 та рішення про коригування митної вартості від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416 (а.с.52-55).
21.12.2021 Житомирською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості №UА101020/2021/001416, з якого вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору, оскільки документи, подані для митного оформлення, містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме: відповідно до п.1 Контракту №RН19-08 від 12.08.2019 товарний асортимент та кількість кожної партії товару вказується в рахунку-фактурі (інвойсі), який оформлюється на кожну партію товару та є невід`ємною частиною контракту. Згідно з п.2 Контракту №RН19-08 від 12.08.2019 умови поставки товару, також, відображаються в рахунку-фактурі (інвойсі). Відповідно до відомостей, зазначених у платіжних дорученнях №30 від 08.12.2021 та №22 від 28.09.2021 здійснена оплата за товар, що постачається за контрактом №RН19-08 від 12.08.2019. Перший платіж за платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснено раніше, ніж сторони відповідно до умов контракту узгодили товар, що буде постачатися, його асортимент, ціну, умови поставки, адже рахунок-фактура (інвойс) №RH2116 складено 28.10.2021, тобто вже після здійсненої першої оплати. Таким чином, вищевказані платіжні доручення, що не містять інформацію про рахунок-фактуру (інвойс), за яким здійснено оплату, можуть стосуватися інших товарів, що постачалися за Контрактом №RН19-08 від 12.08.2019.
Крім того, у рахунку-фактурі (інвойсі) №RН2116 від 28.10/2021 відсутні відомості про те, що на момент його складання товар вже частково оплачено, сума до оплати виставлена загальна, без врахування раніше сплаченої суми.
Додатково наданий ТОВ "РЦ" на вимогу митного органу прайс-лист від 20.10.2021 не міг бути використаний для підтвердження ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар у зв`язку із наступним.
В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю.
Разом з тим, для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди, органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.
Усі товари, що наведені у прайс-листі мають однаковий опис та не ідентифіковані за ознаками, що є визначальними для формування вартості.
Прайс-лист складено 20.10.2021, однак перша оплата за товар згідно із платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснена у вересні, тоді як цінова пропозиція з продажу товару продавцем здійснена не була.
Додатково надана цінова інформація з мережі Інтернет (сайт www.alibaba.com) не може бути використана для підтвердження цінової пропозиції в доставці експорту аналогічного товару, у зв`язку із тим, що ціна сформована на умовах FOB, що відповідно до Інкотермс свідчить, що витрати по доставці товару до митного кордону України в даному випадку несе покупець, а такі витрати, згідно із вимогами частини 10 статті 58 Митного кодексу України повинні бути включені до митної вартості товару. Ціна товару, що пред`явлений до митного оформлення згідно із умовами поставки CFR включає в себе витрати по доставці.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: - висновок про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; - виписка з бухгалтерської документації.
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту було запропоновано інформацію щодо вартості схожого товару. Під час консультації декларантом інших додаткових документів не надано.
Вказані твердження митного органу є безпідставними, оскільки у початково поданій 21.12.2021 представником ТОВ "РЦ" митній декларації №UA101020/2021/028921, митній декларації країни - відправлення, прайс-листі та комерційній пропозиції виробника товару, платіжних дорученнях в іноземній валюті №22 від 28.09.2021 та №30 від 08.12.2021 зазначені усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Зокрема, у них зазначено кількість товару, що імпортується, його вага, вартість, загальна вартість товару, його оплата у повному обсязі.
Посилання відповідача на те, що документи, подані для митного оформлення, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, суперечать поданим документам та вимогам чинного законодавства.
Митним органом зазначено, що за результатами порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної, митне оформлення яких вже здійснено встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.
Однак, чинне законодавство України не забороняє імпортеру ввозити товар за ціною, яка є нижчою за аналогічні або подібні товари, ввезені іншими імпортерами.
Окрім того, митним органом не було враховано об`єми товарів, що завозилися, що впливає на відпускну ціну товару.
Статті 632, 691 Цивільного кодексу України визначають право договірних сторін самостійно визначати ціну товару, стосовно якого відсутнє державне регулювання, а таке відсутнє щодо бавовняної пряжі.
Відповідач при прийнятті оскаржуваних рішення та картки зробив ще один висновок про те, що відповідно до відомостей, зазначених у платіжних дорученнях №30 від 08.12.2021 та №22 від 28.09.2021 здійснена оплата за товар, що постачається за контрактом №RН19-08 від 12.08.2019. Перший платіж за платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснено раніше, ніж сторони відповідно до умов контракту узгодили товар, що буде постачатися, його асортимент, ціну, умови поставки, адже рахунок-фактура (інвойс) №RН2116 складено 20.10.2021, тобто вже після здійсненої першої оплати. Таким чином, вищевказані платіжні доручення, що не містять інформацію про рахунок-фактуру (інвойс), за яким здійснено оплату, можуть стосуватися інших товарів, що постачалися за Контрактом №RН19-08 від 12.08.2019.
Однак, дане твердження не має жодного відношення до ціни товару.
Статті 692-693 Цивільного кодексу України не забороняють здійснювати попередню оплату товару.
Пунктом 4.2 зовнішньоекономічного контракту №RН19-08 від 12.08.2019 встановлено, що оплата за товар проводиться шляхом передоплати або шляхом повної оплати, але не пізніше ніж 180 днів з моменту перетину товарами державного кордону України.
Щодо твердження митного органу про відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) №RH2116 від 28.10.2021 відомостей про те, що на момент його складання товар вже частково оплачено, сума до оплати виставлена загальна, без врахування раніше сплаченої суми то вказане не має жодного відношення до вартості товару, оскільки такі дані і не мають бути зазначені в інвойсі. У міжнародній комерційній практиці інвойс - документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити.
Подані до митного оформлення документи були перекладені декларантом, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34, 35; 38, 39; 40, 41; 42, 43).
Посилання митного органу на те, що додатково наданий прайс-лист від 20.10.2021 не може бути використаний для підтвердження ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар у зв`язку із тим, що в комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю. Разом з тим, для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди, органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців. Всі товари, що наведені у прайс-листі мають однаковий опис та не ідентифіковані за ознаками, що є визначальними для формування вартості. Прайс-лист складено 20.10.2021, однак перша оплата за товар згідно із платіжним дорученням №22 від 28.09.2021 здійснена у вересні, тоді як цінова пропозиція з продажу товару продавцем здійснена не була.
Однак, від ненадання або надання вказаних митним органом документів, цінність прайс-листа не зменшується, що не оспорюється відповідачем.
Ні українським законодавством, ні міжнародним не заборонено використовувати прайс-листи, адресовані Продавцем Покупцю. Не містить такої заборони і стаття VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Проведення часткової попередньої оплати за товар, який сторони узгодили усно, не тягне за собою подальшу недійсність прайс-листа. Крім того, оплата здійснена лише за менш як третину товару.
Відповідач у митних консультаціях та оскаржуваних рішеннях вказав, що додатково надана цінова інформація з мережі Інтернет (сайт www.alibaba.com) не може бути використана для підтвердження цінової пропозиції в країні експорту аналогічного товару, у зв`язку із тим, що ціна сформована на умовах FOB, що відповідно до Інкотермс свідчить, що витрати по доставці товару до митного кордону України в даному випадку несе покупець, а такі витрати, згідно із вимогами частини 10 статті 58 Митного кодексу України повинні бути включені до митної вартості товару. Ціна товару, що пред`явлений до митного оформлення згідно із умовами поставки CFR включає в себе такі витрати.
Однак, у ціну товару виробником може бути включена вартість перевезення, що не враховано митним органом.
Крім того, ціна товару може коригуватися сторонами договору за їх вибором.
Відповідно до вимог ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Проте, ціна товару сторонами визначена в інвойсі, що є невід`ємною частиною договору.
Відповідач вказав, що ТОВ "РЦ" не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: висновок про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації.
Однак ТОВ "РЦ" зазначає, що за останніх два роки ним двічі надавалися такі висновки, які митним органом до уваги не приймалися. З огляду на що підстав для замовлення у спеціалізованої організації нового висновку та нецільової витрати коштів у Товариства не було.
З митної консультації від 21.12.2021 не зрозуміло, яку саме бухгалтерську документацію та стосовно чого ТОВ "РЦ" мало надати на вимогу митного органу.
Якщо це повинна була бути бухгалтерська документація стосовно договорів (контрактів) з третіми особами, то ненадання ТОВ "РЦ" договору з третіми особами, пов`язаних з контрактом про поставку товару для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів не свідчить про неналежне виконання Товариством своїх обов`язків при декларуванні товару.
Такі договори чи контракти з третіми особами не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують ціну товару. Чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності, покупця товару, вказаної документації.
У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа №21-591а15) вказано, що митному органу необхідно витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість, є за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Тобто, відсутність вказаних документів не є перепоною для проведення митного оформлення товару.
Платіжні документи ТОВ "РЦ" були надані митному органу.
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Посилання Житомирської митниці на ч.2 ст.52 Митного кодексу України, згідно якої відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості позивачем не заперечуються. Однак, відповідачем не зазначено, яких саме об`єктивних, документально підтверджених даних йому бракує у поданих до митного оформлення документах.
Згідно положень ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну (ч.4 ст.58 Митного кодексу України).
Згідно з ч.5 ст.58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Враховуючи викладене, Житомирська митниця дійшла висновку, що декларантом подано неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, а подані документи не містять всіх відомостей щодо числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Проте, митним органом не наведено конкретні неповні та/або недостовірні відомості.
У статті 8 Митного кодексу України проголошено принципи здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
Відповідно до вимог ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Жодних належних та допустимих доказів того, що подані ТОВ "РЦ" основні та додаткові документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення митної вартості товарів, відповідачем не наведено.
Підсумовуючи відмову у митному оформленні товару за заявленою декларантом ціною, митницею вказано, що для товару №1 методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.
Однак, наведений такий товар, не є подібним до товару, який ввозився ТОВ "РЦ".
За визначеною ТОВ "РЦ" митною вартістю товару №1, сума митних зборів та податків мала становити 168679,62 грн, а згідно рішення про коригування митної вартості товарів - 409124,94 грн.
Сума зайво сплачених митних зборів та податків становить 240220,61 грн.
Намагаючись уникнути застосування контрагентами штрафних санкцій, псування імпортованої продукції від тривалого перебування на складі митниці, 21.12.2021 ТОВ "РЦ" подало до Житомирської митниці нову митну декларацію №UA101020/2021/0029086, в якій відкоригувало митну вартість партії товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, та сплатило заявлену відповідачем суму мита та податку на додану вартість на суму 409124,94 грн.
За наведених обставин, Житомирською митницею прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг.
Наведені обставини не позбавляють декларанта права оскаржити дії митниці та не свідчать про згоду з прийнятим рішенням.
Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст.257 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), тому митна вартість була визначена декларантом за основним методом - за ціною договору.
Частина 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборі в може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документі в згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд дійшов висновку, що документи, надані ТОВ "РЦ" для митного оформлення товару за МД 1, у повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів та дозволяли Житомирській митниці визначити митну вартість товару за першим методом.
Згідно з частиною 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, а ТОВ "РЦ" разом з МД 1 були надані відповідачу платіжні доручення про оплату товару, які безпідставно не були взяті ним до уваги.
Таким чином, ТОВ "РЦ" при визначенні митної вартості товару за МД 1 правомірно застосовано основний метод та визначено митну вартість за ціною договору.
Отже, Житомирська митниця протиправно оформила рішення про коригування митної вартості товарів №UА101020/2021/001416 від 21.12.2021 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101020/2021/001416, у зв`язку з чим cуд задовольняє адміністративний позов.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягує судові витрати із відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 72, 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416.
Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 21.12.2021 №UА101020/2021/001416.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" 7822,59 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін