Справа № 460/50431/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2023 року м. РівнеСправа №460/50431/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

Мале приватне підприємство "ДЕЙМОС"
доВідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Мале приватне підприємство ДЕЙМОС (далі - МПП ДЕЙМОС, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області (далі відповідач), у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 15.11.2022 №347280 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2022 в ході рейдової перевірки працівниками органу Укртрансбезпеки складено акт перевірки, в якому зафіксовано порушення МПП ДЕЙМОС транспортного законодавства, а саме: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". 15.11.2022 на підставі означеного акту перевірки відповідач виніс постанову №347280, якою застосував до позивача адміністративного-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки 28.09.2022 він здійснював нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Київ Рівне, а водієм було надано уповноваженим особам Укртрансбезпеки всі необхідні документи, які підтверджують здійснення нерегулярного перевезення пасажирів за вказаним маршрутом, а саме: договір про здійснення нерегулярних перевезень від 27.09.2022 №2; інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів (додаток до такого договору); дорожній лист №004572; ліцензію від 14.04.2015 серії АЕ №573022; посвідчення водія від 15.02.2012 серії НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.07.2022 серії НОМЕР_2 ; тимчасовий реєстраційний талон від 03.08.2022 серії НОМЕР_3 (термін дії до 03.08.2072). Вважає, що з його сторони порушення відсутні.

Ухвалою від 14.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, який поновлено ухвалою від 12.01.2023.

Відповідач подав до суду відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що 28.09.2022 працівниками органу Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортних засобів, якими здійснюється перевезення пасажирів та вантажів в межах України і міжнародному сполученні, за додержанням вимог транспортного законодавства. В ході рейдової перевірки транспортного засобу марки "MERCEDES-BENZ" з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , власником якого є позивач, встановлено порушення транспортного законодавства, а саме: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2022 №331618. Зазначив, що 15.11.2022 на підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято постанову №347280, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зауважив, що під час перевірки водієм не надано документів на підтвердження регулярних перевезень, а саме: квитково-касового листа, схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду. Вважає, що орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Клопотань щодо розгляду справи з викликом учасників від сторін не надходило.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, встановивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

В період з 26.09.2022 по 02.10.2022, на підставі щотижневого графіка рейдових перевірок від 26.09.2022 №39 та відповідно до направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 26.09.2022 №013929, уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області проводилась рейдова перевірка на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території відповідно до системи адміністрування територіального устрою України Житомирської області, зокрема, міста Житомир.

28.09.2022 за адресою майдан Незалежності, 95, в м. Житомир на виконання вищевказаного заходу було здійснено перевірку транспортного засобу марки "MERCEDES-BENZ" Sprinter з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , який перебуває у користуванні і розпорядженні МПП ДЕЙМОС. Вказаним транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2022 №331618, у якому зафіксовано порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" при здійсненні регулярних пасажирських перевезень, про що свідчить трафарет на вітровому склі, за маршрутом Рівне - Львів. Водій від підписання акта та надання пояснень відмовився.

Відповідачем на адресу МПП ДЕЙМОС надіслано повідомлення від 04.11.2022 №39261/37/24-22 про розгляд справи щодо порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту 15.11.2022 о 10:00 год. Вказане повідомлення отримано позивачем 07.11.2022, що не заперечується ним в позовній заяві.

За результатами розгляду справи про порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту, на підставі акта перевірки Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області від 28.09.2022 №331618, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесено постанову від 15.11.2022 №347280 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до МПП ДЕЙМОС за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 частини першої статті 60 Законом України "Про автомобільний транспорт" (перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт") застосовано штраф у сумі 17000,00 грн. Вказана постанова надіслана на поштову адресу позивача 17.11.2022 №41622/37/24-22.

Вважаючи таку постанову органу Укртрансбезпеки протиправною, МПП ДЕЙМОС звернулося до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюється Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2344-III).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Частиною четвертою статті 6 Закону №2344-III та підпунктом 1 пункту 4 Положення №103 встановлено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №103 до завдань Укртрансбезпеки належить, зокрема, здійснення відповідно до законодавства державного нагляду (контролю) з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та ведення дорожнього господарства.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За змістом розпорядження Кабінету Міністрів України 02.12.2021 №1579-р територіальним органом Укртрансбезпеки на території Житомирської області є Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області, а на території Рівненської області - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області.

Статтею 6 Закону №2344-III визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ч.12).

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч.14).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч.17).

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується (ч.18).

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути (ч.19).

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.21).

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1567).

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.13 Порядку №1567).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 39 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.39 та ст.48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює таке перевезення.

Зі змісту наданих позивачем суду документів суд встановив, що МПП ДЕЙМОС () здійснює господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом, та відповідно до ліцензії серії АЕ №573022, виданої 14.04.2015 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, має дозвіл на внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами (строк дії необмежений).

Транспортний засіб марки "MERCEDES-BENZ" Sprinter з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , 2011 року виготовлення, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.07.2022 серії НОМЕР_2 належать на праві власності ОСОБА_2 та на підставі тимчасового реєстраційного талону від 03.08.2022 серії НОМЕР_3 перебуває у користуванні і розпорядженні МПП ДЕЙМОС (термін дії до 03.08.2072).

27.09.2022 між МПП ДЕЙМОС (Перевізник) та ОСОБА_3 (Замовник) було укладено договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах №2, згідно з яким Перевізник зобов`язується здійснити перевезення організованої Замовником групи пасажирів у кількості 21 особа та їх багажу, список яких наведено в інформаційному листі щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів (Додаток до цього договору (далі Інформаційний лист), який є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується сплатити за таке перевезення Перевізникові встановлену цим Договором плату у розмірі 5000,00 грн (п.1.1 Договору).

Мета поїздки відпочинок (п.1.2 Договору).

Список автомобільних транспортних засобів: 1. Марка і модель MERCEDES-BENZ Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік виготовлення 2011 (п.2.1 Договору).

Водії: 1. ОСОБА_1 (п.2.2 Договору).

Маршрут руху: початковий пункт маршруту - м. Київ, вул. С.Петлюри, 32; кінцевий пункт маршруту - м. Рівне, вул. Київська, 40; проміжні зупинки - м. Житомир, пр-т Незалежності, 95; м. Ново-Волинськ, вул. Шевченка, 43 (п.2.3 Договору).

Розклад руху: відправлення автобуса з початкового пункту маршруту о 7:00 год. 28.09.2022; прибуття до проміжних зупинок та вибуття з проміжних зупинок м. Житомир, пр-т Незалежності, 95, о 8:30 год о 8:40 год.; м. Ново-Волинськ, вул. Шевченка, 43, о 10:30 год о 10:40 год; прибуття в кінцевий пункт маршруту о 12:00 год. 28.09.2022 (п.2.4 Договору);

Розрахунки Замовника з Перевізником за перевезення організованої групи пасажирів та їх багажу здійснюються відповідно до вимог цивільного законодавства України шляхом перерахування грошових коштів Замовником в касу РРО (п.4.1 Договору);

Загальна сума вартості послуги з перевезення становить 5060,00 грн (п.4.2 Договору);

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до прибуття автобуса до місця призначення згідно із замовленням, а саме: о 12:15 год. 28.09.2022 (п.6.1 Договору).

Зазначена у вказаному договорі інформація щодо маршруту поїздки, її мети, дати та часу, кількості пасажирів, автотранспорту, яким вона здійснюється, та водіїв, що її здійснюють, відображена також в Інформаційному листі щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів, який є додатком до такого договору, а також в дорожньому листі за №004572.

Крім того, вказаний Інформаційний лист містить детальний перелік пасажирів.

Зміст вказаних документів підтверджує, що 28.09.2022 перевізником МПП ДЕЙМОС здійснювалися нерегулярні перевезення пасажирів автобусом марки "MERCEDES-BENZ" Sprinter з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , 2011 року виготовлення, за маршрутом Київ Рівне з проміжними зупинками в м. Житомир (пр-т Незалежності, 95) та в м. Ново-Волинськ. Вказаним автомобілем 28.09.2022 керував водій ОСОБА_1 (посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.02.2012 ВРЕР ДАІ м. Рівне).

Такі документи є достатніми для підтвердження здійснення перевізником нерегулярних пасажирських перевезень в розумінні статті 39 Закону №2344-III.

Як стверджує позивач, вищевказані документи (договір №2 від 27.09.2022 та Інформаційний лист; дорожній лист; тимчасовий реєстраційний талон; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; копію ліцензії; посвідчення водія) були надані водієм ОСОБА_1 уповноваженим особам Укртранспезпеки під час рейдової перевірки в місці проміжної зупинки маршруту - пр-т Незалежності, 95, в м. Житомир.

Доказів ненадання водієм вказаних документів матеріали судової справи не містять.

При цьому, відеозапис з нагрудної камери уповноваженої особи Укртранспезпеки (NOR_888888_000000_5707_AA_№0091), тривалість якого 1 хв. 11 сек., не підтверджує ненадання водієм вищевказаних документів, оскільки такий відеозапис розпочинається коли в руках уповноваженої особи вже перебувають тимчасовий реєстраційний талон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, однак не містить моменту передачі водієм таких документів. Більш того, такий відеозапис не містить моменту початку самої рейдової перевірки цього транспортного засобу, а лише її закінчення.

Щодо покликань відповідача про здійснення позивачем регулярних пасажирських перевезень та ненадання водієм перевізника відповідних документів (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, витяг з дозволу на маршрут), суд зазначає таке.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку №1567 визначено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Так, за результатами проведеної перевірки щодо транспортного засобу марки "MERCEDES-BENZ" Sprinter з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , який перебуває у розпорядженні позивача, посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2022 №331618, в якому зазначено: «Під час перевірки виявлено порушення ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» при здійсненні регулярних пасажирських перевезень, про що свідчить трафарет на вітровому склі за маршрутом Рівне-Львів, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 част.1: схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, витяг з дозволу на маршрут».

Тобто підставою для висновку про здійснення позивачем регулярних пасажирських перевезень та, як наслідок, притягнення його до відповідальності за ненадання водієм перевізника всіх необхідних документів для підтвердження такого виду перевезень (схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду, витягу з дозволу на маршрут) слугував виключно «трафарет на вітровому склі за маршрутом Рівне - Львів».

На підтвердження вказаних обставин відповідачем до відзиву долучено фото означеного транспортного засобу, на якому в лівому нижньому куті вітрового скла розміщена табличка з написом «РІВНЕ».

Разом з тим, фото зроблено таким чином, що інші частини вітрового скла вищевказаного транспортного засобу, крім нижнього лівого, не відображені.

Як стверджує позивач, під час здійснення пасажирів 28.09.2022 автобус марки "MERCEDES-BENZ" Sprinter з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 містив у верхній частині вітрового скла табличку з написом червоними літерами на білому фоні «нерегулярні перевезення».

На відеозаписі з нагрудної камери уповноваженої особи Укртранспезпеки (NOR_888888_000000_5707_AA_№0091) водій ОСОБА_1 чітко відповідає на запитання такої особи щодо виду перевезень, що ним здійснюються нерегулярні пасажирські перевезення. Натомість інспектор Укртранспезпеки переконує водія, що трафарет на вітровому склі свідчить про здійснення регулярних перевезень.

Суд зауважує, що за обставинами справи перевірка транспортного засобу здійснювалася в м. Житомир, що об`єктивно не узгоджується з доводами відповідача про те, що автобус здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом «Рівне - Львів», оскільки місто Житомир не розташоване на такому маршруті.

Отже суд вважає, що матеріалами судової справи не підтверджується здійснення позивачем в досліджуваній ситуації регулярних пасажирських перевезень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо здійснення позивачем регулярних пасажирських перевезень та ненадання усіх необхідних документів для таких перевезень, адже вони є лише припущенням особи, що була уповноважена Укртрансбезпекою на здійснення рейдової перевірки, які не підтвердженні жодними належними, достовірними та достатніми доказами.

Крім того, дослідивши акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2022 №331618, суд встановив, що такий акт заповнений з неточностями, а саме: в графі «дата і час перевірки» не зазначено час такої перевірки; в графі «серія і номер свідоцтва про реєстрацію» не зазначено вказаних відомостей, натомість зазначено реєстраційний номерний знак транспортного засобу « НОМЕР_4 »; в графі «документ, що посвідчує особу водія» дату видачі такого посвідчення зазначено 15.08.2015, в той час, як вірною датою є 15.02.2015. При цьому реєстрацію такого акту проведено лише наступного дня після проведення рейдової перевірки, за №4173/25/27-22 від 29.09.2022.

Суд критично оцінює твердження відповідача про відмову водія від підписання акту перевірки, оскільки згідно з відеозаписом з нагрудної камери (NOR_888888_000000_5707_AA_№0091) особа, яка уповноважена Укртансбезпекою здійснювати рейдову перевірку, не пропонує водію підписати акт, а зазначає: «Як не будете розписуватись, щастя, здоров`я вам, їдьте з Богом», при цьому водій ОСОБА_1 не вказує про відмову підписати акт. Більш того, відеозапис взагалі не містить моменту складання акта.

За таких обставин, суд приймає доводи позивача, що акт від 28.09.2022 №331618 не було складено в момент перевірки.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що складання відносно позивача акта від 28.09.2022 №331618 як перевізника, який здійснює регулярні пасажирські перевезення, та ненадання ним усіх необхідних документів для таких перевезень, є безпідставним та необґрунтованим, а саме складання акта перевірки з неточними відомостями та не в момент такої перевірки не може бути належною підставою для притягнення такого суб`єкта господарювання до адміністративно-господарської відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач застосував до позивача адміністративно-господарський штраф за відсутності належних та достовірних доказів вчинення правопорушення, що свідчить про невідповідність оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень критеріям обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірності оскарженої постанови, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до частини першої статті 139 КАС України.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд враховує таке.

Відповідно до пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 цього Кодексу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 2 частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18, від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд встановив, що відповідно до договору про надання правничої допомоги №185/22 від 22.11.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Удовиченко і партнери" (Об`єднання) та МПП ДЕЙМОС (Клієнт), Об`єднання приймає на себе доручення Клієнта про надання останньому правничої допомоги щодо оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.11.2022 №347280 Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області (п.1.1).

Правнича допомога, передбачена п. 1.1. Договору, полягає в наданні юридичних консультацій, ознайомленні документами, аналіз судової практики, вивчення нормативно-правової бази, підготовці позовної заяви про визнання постанови протиправною та скасування, зібранні доказів та представлення інтересів Клієнта в суді у разі розгляду справи з викликом сторін (п.1.2).

За вищевказану правову допомогу сторони договору погодили розмір гонорару адвокатського об`єднання в сумі 5000,00 грн, визначивши, що оплата послуг здійснюється шляхом внесення вартості послуг, зазначених в договорі, на поточний рахунок адвокатського об`єднання протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по суті справи (п.2.1-2.2 Договору).

Згідно з актом про надання правничої допомоги від 23.11.2022 адвокатським об`єднанням "Удовиченко і партнери" надано МПП ДЕЙМОС правничу допомогу, наступного характеру:

1. Консультація з приводу порядку та підстав оскарження постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу Укртрансбезпекою;

2. Правовий аналіз документів наданих Клієнтом;

3. Вивчення та аналіз нормативно-правової бази, що регулює спірні правовідносини;

4. Вивчення судової практики в ідентичних правовідносинах;

5. Підготовлено документи пов`язаних з наданням правничої допомоги: позовна заява;

6. Сформовано квитанцію для оплати судового збору та необхідний пакет документів для подання до суду;

7. Контроль руху справи у суді.

Загальна вартість наданої правничої допомоги, яка вказана в даному акті, становить 5000,00 грн.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд зауважує, що ця справа є справою незначної складності. Судом першої інстанції справа вирішувалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, затрачений адвокатом час на надання правничої допомоги, суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5000,00 грн, є надмірною, неспівмірною із складністю справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, отже підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Відтак, з огляду на незначну складність справи, суд, виходячи з критерію пропорційності, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 2000,00 грн, а саме - за надані послуги щодо підготовки позовної заяви з додатками. Решту витрат на правову допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Малого приватного підприємства «ДЕЙМОС» до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області від 15.11.2022 №347280 про застосування до Малого приватного підприємства «ДЕЙМОС» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь Малого приватного підприємства «ДЕЙМОС» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Стягнути на користь Малого приватного підприємства «ДЕЙМОС» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Відмовити Малому приватному підприємству «ДЕЙМОС» у присудженні на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Мале приватне підприємство "ДЕЙМОС" (вул.Старицького, 21а, м.Рівне, 33000. ЄДРПОУ/РНОКПП 30208052)

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області (вул. Небесної Сотні, буд. 34, м.Рівне, Рівненська обл., 33013. ЄДРПОУ/РНОКПП Державної служби України з безпеки на транспорті 39816845)

Повний текст рішення складений 10 серпня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко