Справа № 120/6854/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 серпня 2023 р. Справа № 120/6854/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного забезпечення України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимог обґрунтовано прийняттям органом пенсійного фонду України протиправного рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. Так, позивачка зазначає, що відповідачем протиправно не враховано спеціальний стаж роботи у період її перебування у відпустці по догляду за дитиною.

До суду надійшов відзив від головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому заперечило проти задоволення позовних вимог. Зокрема, акцентує увагу на тому, що за період з 1990-1993 року не виявлено відомостей про перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відтак відсутні підстави для зарахування вказаного стажу у роботі в колгоспі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не скористалося своїм правом на подання відзиву.

Окрім того, 27.07.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме показань свідків щодо того, що позивачка в оскаржуваний період перебувала у декретній відпустці.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступне.

Позивачка звернулася до територіальних органів управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області.

За результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від на пільгових умовах 21.12.2022 року з огляду на відсутність необхідного спеціального стажу згідно переліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2-1 Прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - № 1788-XII), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вказаний в пункті 2-1 Прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11.10.2017 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VІІ внесено зміни в призначення пенсій за вислугу років. Зокрема, право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів 21, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV мають працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за умови, якщо вони на день набуття чинності, тобто станом на 11.10. 2017 року, мають вислугу років, необхідну для призначення такої пенсії.

Перелік посад і закладів, робота в яких зараховується до спеціального стажу для призначення пенсій за вислугу років зазначеній вище категорії працівників по 10.11.2017 року включно, визначені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (далі Перелік № 909).

Окрім того, Конституційним Судом у рішенні від 04.06.2019 року № 2-р/2019 у справі № 1-13/2018(1844/16, 3011/16) визнано неконституційними статті 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у пунктах "е", "ж" статті 55 Закону № 1788, оскільки не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України.

Таким чином, право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності стажу роботи за спеціальністю станом на 11 жовтня 2017 року 26 років 6 місяців.

Відповідно до матеріалів справи, страховий стаж позивачки за вислугу років станом на 10.10.2017 року становить 25 років 1 місяць 26 днів.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж у колгоспі є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до відомостей з трудової книжки колгоспника позивачка у період з 01.07.1989 року по 31.08.1993 року працювала вихователем дитячого садка, який перебував на балансі колгоспу "Маяк".

Так, Переліком № 909 стаж роботи вихователем у дошкільних навчальних закладах дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до п. "ж" абз. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Окрім того, положеннями цієї статті ж регламентовано, що, зокрема при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

За змістом ст.ст. 179, 181 Кодексу законів про працю Української РСР (чинної на час виникнення у Позивача права на соціальні відпустки) час частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку одного року і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку півтора року зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю.

З матеріалів справи слідує, що до стажу за вислугу років не було зараховано період з 1990 року - 1993 року, оскільки відсутні відомості про перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Суд відхиляє доводи позивача про відсутність документів, що підтверджують надання позивачці декретної відпустки за місцем роботи в колгоспі "Маяк" з огляду на наступне.

Так, період з 10.09.1990 року по 31.08.1993 року (догляд за дитиною до 3 років) зараховано до страхового стажу позивачки, що складає 2 роки 11 місяців 22 дні.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.1992 року, 30.06.1990 року позивачка народила сина ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 доньку ОСОБА_2 .

Окрім того, судом встановлено, що з серпня 1990 року за її місцем роботи у колгоспі "Маяк" позивачці не нараховувався заробітна плата, що підтверджуються архівною довідкою, виданої Соболевською сільською радою Гайсинського району Вінницької області.

Суд наголошує, що в матеріалах пенсійної справи міститься довідка, видана дирекцією ТОВ "Маяк" с. Завадівка Теплицького р-ну Вінницької обл. (правонаступником колгоспу "Маяк") про те, що позивачка працювала у цьому товаристві із 01.07.1989 року по 31.08.1993 року вихователем дитячого садка. У вказаній довідці зазначено кількість трудоднів за 1989 рік та 1990 рік, а також вказано про те, що з 1991 року по 1993 рік позивачка перебувала у декретній відпустці.

Суд вказує на те, що відсутність у протоколах загальних зборів та засідань правління колгоспу "Маяк" відомостей про перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не є достатньою підставою для відмови у зарахуванні стажу роботи, з огляду на інші відомості, що підтверджують перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку.

Окрім того, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи , що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи , організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 Порядку № 637, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менш двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві , в установі , організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п.18 Порядку 637).

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , що працювала інспектором по кадрах в КСП "Маяк" із 03.09.1988 року по 06.01.2014 року (вказане підтверджується доданою трудовою книжкою), позивачка перебувала у відпустці по догляду за дітьми без видання наказів про надання відпустки по догляду за дітьми. Ця інформація також підтверджується ОСОБА_4 , яка працювала помічником головного бухгалтера та ОСОБА_5 , яка працювала завідуючою дитячого садка.

Принагідно, суд наголошує, що особа не може нести відповідальність за неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків, зокрема щодо порядку та процедури оформлення відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Тому суд вважає, що відповідачем безпідставно не враховано при підрахунку спеціального стажу роботи позивачки періоди її перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 10.09.1990 року по 31.08.1993 року. Відтак, рішення головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 21.12.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.09.1990 року по 31.08.1993 року в спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно розрахунку, проведеного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, стаж роботи позивачки як працівника освіти з урахуванням вказаних вище (безпідставно не врахованих) періодів її роботи складає 28 років 1 місяців 18 днів, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

З урахуванням тієї обставини, що рішення відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм чітко регламентований законодавчо, у цьому випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Відтак, вимога про зобов`язання призначити пенсію з дати звернення відповідно до п. "е" ст. 55 Закону № 1788-XII, підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ), головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 81 від 21.12.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу руку.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.09.1990 року по 31.08.1993 року в спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 15.12.2022 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, як працівнику освіти відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн, за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович