Справа № 480/7962/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
11 серпня 2023 року Справа № 480/7962/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
27 липня 2023 року до Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Військової-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою від 14 липня 2023 року № 621, яким ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію Військової частини НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення про його непридатність до військової служби, з урахуванням висновків суду, в якому вказати, які види служби та роботи протипоказані військовослужбовцю ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 11.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
11.08.2023 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Військової-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленого довідкою від 14 липня 2023 року № 621, яким ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України у лютому 2023 року Сумським МТЦК та СП м. Суми, навідник-оператор. У липні 2023 року позивач пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії (ВЛК), за результатами проходження якого, ВЛК військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, оформлене довідкою від 14 липня 2023 року № 621, про те, що на підставі статей 39-в, 64-в, 23-г графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 придатний до військової служби. Проте, позивач вважає, що огляд ВЛК було здійснено поверхнево, без ретельного дослідження діагнозів і упущення факту того, що стан його здоров`я погіршується і військовослужбовець потребує лікування.
Вказане рішення Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою від 14 липня 2023 року № 621, вже є чинним, а отже породжує правові наслідки у вигляді перебування ОСОБА_1 на військовій службі.
Позивач зазначає, що зупинення дії рішення ВЛК упередить погіршення здоров`я ОСОБА_1 та дозволить йому в повній мірі отримати правовий захист судом, встановленим законом, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті визначено два випадки при яких допускається забезпечення позову, як до його пред`явлення, так і на будь-якій стадії розгляду справи: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Приписом п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено вид забезпечення позову шляхом зупиненням дії індивідуального акта.
Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд звертає увагу, що будь-яке забезпечення позову у справі застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Посилання заявника на довідку військово-лікарської комісії від 14.07.2023 №621, відповідно до якої останній визнаний придатним до військової служби, не свідчить про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, наведені підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям згаданої статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Незгода заявника із рішеннями/висновками уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправним і скасування індивідуального акта не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Крім цього, суд вважає за доцільне зазначити, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку стосовно ступеня придатності до військової служби, особа наділена правом звернутися до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з покликанням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за Центральною ВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, що є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, що спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд доходить висновку, що заявником на час вирішення заяви про забезпечення позову не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Позивачем на момент розгляду заяви не підтверджено вказаних у ній обставин, а саме не надав доказів, які б свідчили, що після прийняття спірної довідки ВЛК №621 від 14.07.2023 існує виключна необхідність зупинити дію такої довідки, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Тому заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки базується на необґрунтованих припущеннях позивача.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя О.М. Кунець