Справа № 332/3172/23
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3172/23
Провадження №: 2-а/332/36/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гесні Наталії Томашівни до Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименка Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гесні Наталії Томашівни звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименка Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В обґрунтування вимог позивач зазначив наступне.

12.05.2023 інспектором взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименко Олександром Олександровичем була винесена постанова серії ЕАС № 6981951 за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. відносно ОСОБА_1 , згідно якої останній керував транспортним засобом 12.05.2023 о 22 год. 12 хв. по вул. Чудова, 150 в м. Запоріжжя без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а ПДР України .

На думку позивача, постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Обґрунтовуючи тим, що викладений у постанові факт не відповідає дійсності, адже рухаючись 12.05.2023 року по вул. Чудова, 150 в м. Запоріжжя, позивач побачив у дзеркало заднього виду, що його наздоганяє машина патрульної поліції та у відповідності до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського позивач зупинився, і з дотриманням вимог цих правил, пред`явив для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Відповідно до ст. 32 Закону України „Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Зауважив, що встановити факт того, що позивач рухався по вул. Чудова, 150 м. Запоріжжя без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби неможливо, адже патрульні їхали позаду автомобіля, яким керував позивач. Також позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 429 грн. 44 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

У судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду його представником - адвокатом Геснею Н.Т. подано заяву про розгляд справи без її та позивача участі, на задоволені позовних вимог наполягає.

У судове засідання представник відповідачів не з`явився, через канцелярію суду ним подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що вимоги позивача є безпідставними, а позов є таким, що не підлягає задоволенню. Разом із цим, в якості доказу правомірності складення оскаржуваної позивчаем постанови до відзиву на позовну заяву долучено диск з відеозаписом події, яка мала місце 12.05.2023 за участю позивача, із якого вбачається, порушення позивачем п. 19.1 а ПДР України. Крім того, у відзиві зазначено про не співмірність заявлених позивачем розміру витрат на правову допомогу через незначну складність справи.

Представником позивача подано відповідь на відзив , в якому наголошено на тому, що при винесені оскаржуваної постанови було порушено процедуру розгляду справи. Щодо зазначення представником відповідача про не співмірність заявлених позивачем розміру витрат на правову допомогу через незначну складність справи представник позивача зазначив про те, що доказів про не співмірність заявлених позивачем розміру витрат на правову допомогу представником відповідача не надано, та позивачем при укладенні договору про надання правової допомоги та додаткового договору до договору про надання правової допомоги не було заявлено претензій, щодо фіксованої суми гонорар адвоката.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.4 ст.229 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

12.05.2023 інспектором взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименко Олександром Олександровичем було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6981951, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с.9).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 12.05.2023 о 22 год. 12 хв. по вул. Чудова, 150 в м. Запоріжжя ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а ПДР України.

В позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він рухаючись 12.05.2023 року по вул. Чудова, 150 м. Запоріжжя пбачив у дзеркало заднього виду, що його наздоганяє машина патрульної поліції та у відповідності до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського позивач зупинився, в з дотриманням вимог цих правил, пред`явив для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Відповідно до ст. 32 Закону України „Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Встановити факт того, що позивач рухався по вул. Чудова, 150 м. Запоріжжя без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби неможливо, адже патрульні їхали позаду автомобіля, яким керував позивач.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки та відповідальність суб`єктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно пп. «а» п. 19.1 ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху, що й було здійснено працівниками поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на забороняючий сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміну його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Щодо доводів позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доводи позивача, які грунтуються на тому, що встановити факт того, що він рухався по вул. Чудова, 150 в м. Запоріжжя без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби неможливо, адже патрульні їхали позаду автомобіля, яким керував позивач спростовуються наданим представником відповідачів відеозаписом події, яка мала місце 12.05.2023 року на якому чітко зафіксовано те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору, що свідчить про порушення позивачем п. 19.1. а ПДР та про законність підстав інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименка О.О. для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та її розгляд на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів, що передбачено в пункті 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази в їх сукупності, з урахуванням відсутності доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи і судом таких обставин не встановлено, суд дійшов висновку про те, що постанова серії ЕАС № 6981951 від 12.05.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, є законною, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гесні Наталії Томашівни до Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Запорізькій області Герасименка Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 11.08.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було врученено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко