Справа № 712/6702/23
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУ № 712/6702/23
Провадження №2-а /712/110/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Руденко А.В.,

у відкритому судовому засіданні м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції в Черкаській області Тараненка Сергія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову серії ЕАС №7014785 від 19.05.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. та закрити провадження у справі.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що утравні 2023 року працівниками поліції у м. Черкаси здійснено зупинку транспортного засобу Сhevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , нібито за проїзд на заборонений сигнал світлофора. Керуючись ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 заявив про необхідність ознайомитись із матеріалами справи, зокрема фото-, відеофіксацією, втім будь-яких доказів порушення правил дорожнього руху працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не надано. Зважаючи на вказане, ОСОБА_1 відмовився підписувати постанову та повідомив адресу проживання для її направлення у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Вказана постанова, на думку позивача, є необґрунтованою та протиправною, суперечить приписам чинного законодавства, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, сама подія належними та допустимими доказами не підтверджена, а тому постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. Разом з цим, усвідомлюючи незаконність вимог відповідача-1, позивач без зайвих вагань надав на огляд документи, передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідачем-1 жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, надано не було.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На думку позивача, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, сама подія належними, допустимими, достатніми та безсумнівними доказами не підтверджена, а тому оскаржувана постанова від 19.05.2023 серії ЕАС № 7014785 є протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2023 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу без виклику сторін на 27 липня 2023 року.

Відповідачем у справі подано відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у період часу з 19 год. 00 хв. 18.05.2023 по 07 год. 00 хв. 19.15.5023 інспектор ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував обов`язки відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» шляхом патрулювання в складі патрульного екіпажу у м. Черкаси.

Близько 01 год. 13 хв. поблизу будинку № 32 по вул. Пастерівській (перехрестя з вул. Благовісна) екіпажом було помічено, як водій, керуючи транспортним засобом Сhevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, що стало підставою для зупинки транспортного засобу.

Інспектор відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», звертаючись до водія згаданого транспортного засобу, яким виявився Позивач, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання) та згідно із ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надалі інспектор згідно із п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На вказану вимогу позивачем було пред`явлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_2 , та свідоцтво про державну реєстрацію вищевказаного транспортного засобу.

Після перевірки документів інспектор відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Розглянувши справу, інспектор відповідно до положень ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та з урахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕАС № 7014785 за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

У подальшому інспектор згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення, від отримання копії якої позивач відмовився, а тому її було направлено за адресою його проживання за вих. № 5150/41/24/23 від 19.05.2023.

Також позивачеві було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови.

Приписами ст. 268 КУпАП передбачено право, а не обов`язок особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, реалізувати свої права, визначені даною статтею.

Тобто не встановлено обов`язку для суб`єкта владних повноважень забезпечувати їх реалізацію у разі відсутності такого волевиявлення з боку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому відсутність з боку позивача дій, направлених на реалізацію своїх прав не може слугувати перешкодою для розгляду справи та прийняття у ній рішення.

При цьому, після ознайомлення зі своїми правами від позивача жодних заяв чи клопотань, направлених на їх реалізацію, в тому числі на ознайомлення з доказами правопорушення, не надходило.

Також необхідно зазначити, що положеннями згаданої статті визначено право особи на ознайомлення з матеріалами справи, а не на їх отримання, що свідчить про хибне трактування вказаних норм з боку Представника.

Також в оскаржуваній постанові зазначено про наявність нагрудного портативного відеореєстратора (бодікамери) із серійним № 470685.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 19.05.2023 інспектором УПП в Черкаській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7014785 від 19.05.2023 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що 19.05.2023 о 01 год. 13 хв. 31 сек. в м. Черкаси по вул. Пастерівській, 32 водій, керуючи ТЗ Сhevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на червоний сигнал, або миготливий або два червоних миготливих сигнали, забороняючих рух, чим порушив п.п. 8.7.3 «е» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова складена на ОСОБА_3 .

Від отримання постанови позивач відмовився, від підпису в графі «Права за статтею 268 КУпАП та строк на оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснені» відмовився.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Нормою ч.2 ст.122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування підчас руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини , що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду на заборонений сигнал світлофора.

Суд вважає, що відповідач під час розгляду справи не допустив порушення прав позивача, роз`яснив йому його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить оскаржувана постанова.

Натомість позивач відмовився від підпису у постанові у відповідній графі, відмовився від отримання постанови.

Відповідач мав законні підстави здійснити зупинку транспортного засобу, яким керував позивач, оскільки у відповідача було достатньо підстав вважати, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що йому не було надано доказів на підтвердження його вини.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить обов`язку посадової особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, докази її провини.

Порушення позивачем Правил дорожнього руху зафіксовані на бодікамеру, про що свідчить оскаржувана постанова, а саме в графі № 7 «До постанови додаються:» зазначено «б/к 470685».

Всі доводи позивача, наведені у позові, зводяться до незгоди позивача з діями відповідача під час складання оскаржуваної постанови.

Позивачем не доведено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він заявляв будь-які клопотання, подавав докази тощо.

Чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, як складання протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Суд також зауважує, що позивач зловживав своїми правами, оскільки позивачу достеменно відомо, що оскаржувана постанова складена на ОСОБА_2 .

Представником позивача робились запити до відповідача щодо складення постанови відносно ОСОБА_1 , у той час позивач повинен був бути обізнаний, що посвідчення водія видано йому на ім`я ОСОБА_2 , яке він і пред`явив посадовій особі відповідача, і що постанова складена саме відносно ОСОБА_2 .

Такі дії суд розцінює як спосіб ухилення від відповідальності.

Враховуючи, що позивач отримав оскаржувану постанову 30.06.2023, слід поновити позивачу строк на її оскарження.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7014785 від 19.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП,не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції в Черкаській області Тараненка Сергія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7014785 від 19.05.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

поліцейський управління патрульної поліції в Черкаській області Тараненко Сергій Юрійович м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.08.2023.

Суддя: О.С. Стеценко