Справа № 140/11505/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/11505/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РЕСУРС до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВОГ РЕСУРС звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку ТОВ ВОГ РЕСУРС, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 05.01.2023 №03/67/09-02/43258487, яким встановлено порушення ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, в частині зберігання пального без придбання відповідної ліцензії.

На підставі акту перевірки від 05.01.2023 №03/67/09-02/43258487 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17, яким застосовано штраф в сумі 500 000 грн.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу та винесеним рішенням про застосування фінансових санкцій, оскільки позивач наголошує, що наказ на підставі якого проводилась перевірка не відповідає вимогам Закону та є таким, що оформлений з істотними процесуальними порушеннями, а саме не містить фактичних даних про отриману податковим органом інформацію, що б свідчила про конкретні порушення вимог законодавства у сфері обліку виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Відтак ставиться під сумнів законність такої перевірки, а також прийнятих на підставі неї відповідних рішень.

Щодо встановленого відповідачем порушення, а саме факту зберігання дизельного палива без відповідної ліцензії, зазначає, що для того, щоб господарська діяльність суб`єкта господарювання підпадала під визначення зберігання пального необхідно встановити факт такого зберігання безпосередньо ТОВ ВОГ РЕСУРС (в якості Зберігача) у відповідних місцях зберігання. Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального).

Водночас, в процесі проведення фактичної перевірки не встановлено наявності у ТОВ ВОГ РЕСУРС як власних, так і орендованих місць зберігання пального (спеціально призначених для цього споруд, обладнань, ємностей), як і не встановлено укладення відповідних договорів, за якими ТОВ ВОГ РЕСУРС є Зберігачем.

Натомість, перевіркою встановлено, що ТОВ ВОГ РЕСУРС здійснює зберігання нафтопродуктів у ряду суб`єктів господарювання, згідно відповідних договорів зберігання, тобто є Поклажодавцем, а не Зберігачем пального.

Наведене свідчить, що під час перевірки не встановлено факту зберігання пального безпосередньо ТОВ ВОГ РЕСУРС, а тому вважає, що ТОВ ВОГ РЕСУРС не порушено вимог статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії, у зв`язку із чим рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві від 19.06.2023 на позовну заяву представник Головного управління ДПС у Рівненській області заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до наданих під час фактичної перевірки документів, зокрема договорів зберігання, встановлено, що позивач здійснює зберігання нафтопродуктів в наступних суб`єктів господарювання:

ТОВ Грандтермінал (), відповідно до Договору зберігання №31/12/21-1 від 31.12.2021 за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Страклівська, 18а;

Згідно з Додатком №1 до акта перевірки № бланка 029059 від 04.01.2023 року вищенаведений суб`єкт господарювання зареєстрував податкові накладні на послуги по зберіганню нафтопродуктів, де покупцем таких послуг є ТОВ ВОГ РЕСУРС.

Відповідно до аналітичної системи єдине вікно подання електронної звітності, підсистеми Єдиний реєстр акцизних накладних поставки власного пального ТОВ ВОГ РЕСУРС на зберігання зазначеному суб`єкту підтверджується відповідними акцизними накладними складеними та зареєстрованим в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Таким чином, ТОВ ВОГ РЕСУРС допустило порушення вимог ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року №481/95-ВР - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії, а тому у задоволенні позову просить відмовити повністю.

У додаткових поясненнях від 27.06.2023 представник позивача стверджує, що територіальним органом ДПС за основним місцем обліку позивача є Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Тоді як, ГУ ДПС у Волинській області було проведено фактичну перевірку позивача не за основним місцем його обліку, складено вказаний акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій. Однак, вказаний акт перевірки не було надіслано органу ДПС за основним місцем обліку позивача, а відповідне рішення прийнято саме відповідачем самостійно.

Таким чином, до повноважень у сфері контролю належить право ГУ ДПС у Волинській області, зокрема здійснювати перевірки, складати за їх результатами відповідний акт та його обов`язок направляти такий акт до територіального органу ДПС за основним місцем обліку зазначеного платника податків для прийняття ним відповідного рішення.

Відтак, вважає, що у відповідача відсутні повноваження на винесення спірного рішення про застосування фінансових санкцій стосовно позивача, відповідно, враховуючи п.1 ч.2 ст.2 КАС України, вказане рішення відповідачем прийнято не на підставі та не у межах повноважень, що визначенні Законами України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2019 ТОВ ВОГ РЕСУРС було зареєстроване як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

24.12.2021 ТОВ ВОГ РЕСУРС видано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 00225, терміном дії з 30.04.2020 до 30.04.2025.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 26.12.2022 №2327-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ ВОГ РЕСУРС та направлень на перевірку від 06.12.2022 №3739, №3740 проведено фактичну перевірку місця фактичного провадження діяльності, що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вул. Єршова, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ ВОГ РЕСУРС за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 05.01.2023 №03/67/09-02/43258487.

Під час проведення фактичної перевірки, працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі, наданих співробітникам ГУ ДПС у Волинській області документів, було встановлено, що ТОВ ВОГ РЕСУРС здійснює діяльність зі зберігання нафтопродуктів відповідно до наступних договорів:

ТОВ ГРАНДТЕРМІНАЛ (), відповідно до Договору зберігання №31/12/21-1 від 31.12.2021 року за адресами:

а) м. Луцьк, вул. Єршова, 1,

б) Волинська обл., м. Ковель, вул. Луцька, 21,

в) Дніпропетровська обл., с. Партизанське, вул. Заводська, 13,

г) м. Житомир, вул. Корольова, 173,

д) Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с. Шенборн, вул. Мукачівська, 15,

е) Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9,

є) м. Київ, вул. Куренівська, 146,

ж) Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Горішній, вул. Героїв України, 13,

з) Львівська обл., Жовківський р-н, с. Малехів, вул. Київська, 34,

и) Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Січових стрільців, 1,

і) Рівненська обл., м. Дубно, вул. Страклівська, 18а.

й) м. Тернопіль, вул. Поліська, 1,

і) Хмельницька обл., смт. Білогір`я, вул. Залізнична, 43.

ПП НАФТОТЕРМ1НАЛ (), відповідно до Договору №НТ/1-2-20/5 від 16.11.2020 за адресою:

Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Залізнична, 13.

ТOB ПЕТРОЛЬ ПЛЮС (), відповідно до Договору відповідального зберігання нафтопродуктів №5-03 від 30.04.2021 року за адресою: м. Одеса, провулок Аеропортівський, 2, будинок 6-Б.

ПП Компанія Надежда (), відповідно до Договору зберігання скрапленого газу №41-зб від 10.08.2020 року за адресами:

а) Київська обл., Бородянський р-н, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, 1,

б) Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Кірова, 90а,

в) Тернопільська обл., Підволочинський р-н, м. Скалат, вул. Грушевського, 51,

г) Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с. Горонда, вул. Елеваторна, 9,

д) Миколаївська обл., Первомайський р-н, с. Синюхін Брід, вул. Газова, 1,

е) Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Економічна, 29,

ТОВ ВІКОЛ-НАФТА (), відповідно до Договору зберігання №02-12/20 від 10.09.2020 року за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицька обл., с. Марківці, вул. Нивки, 60В.

ТОВ Нью-Ніка (), відповідно до Договору про надання послуг по прийманню, зберіганню та відпуску нафтопродуктів №05-12/20 від 10.09.2020 за адресою, м. Кропивницький, пр-т. Промисловий, 9.

ТОВ ГНС СПАРТАК (), відповідно до Договору про надання послуг зберігання №08/04/2021/СПАРТАК-ВОГ від 08.04.2021 за адресою: Житомирська обл.., Радомишльський р-н, смт. Городок, вул. Заводська, 2.

ТОВ Сігнум Газ Груп (), відповідно до Договору надання послуг зберігання №20 від 13.11.2020 за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Тисменицька, 20.

ТОВ Данай (),відповідно до Договору зберігання №22-А від 17.08.2020 за адресою: м. Кропивницький, Кіровський р-н, вул. Мурманська, 1.

ТОВ ВК-ІНВЕСТ 2005 () відповідно до Договору зберігання та перевалки №11/20-11-01 від 11.11.2020 за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна, 58.

ТОВ ЮНОНАГРУП (), відповідно до Договору зберігання скрапленого газу №01/0110 від 01.11.2020 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 13.

ТОВ Ойл Трансшипмент (), відповідно до Договору надання послуг по прийому, зберіганню та наливу нафтопродуктів №19/05-20 від 19.05.2020 за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1-Н.

ТОВ РЕАЛ-СЕРВІС (), відповідно до Договору зберігання №05-20/ХР від 16.11.2020 за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 18.

ТОВ ЕЛ ПI ДЖІ СЕРВІС (), відповідно до Договору зберігання скрапленого газу №SW/12-08-20 від 12.08.2020 за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-В.

ТОВ КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ (), відповідно до Договору вітновідального зберігання скрапленого СВГУ №ХР200813/К від 13.08.2020 за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, Галузевий проїзд, 71.

ТОВ ОДАЛ СЕРВІС (), відповідно до Договору відповідального зберігання №11/11/2020 року від 11.11.2020 року за адресою: Харківська обл., смт. Нова Водолага, вул. Залізнична, 1-Б.

Усі вищенаведені суб`єкти господарювання зареєстрували податкові накладні на послуги по зберіганню нафтопродуктів, де покупцем таких послуг є ТОВ ВОГ РЕСУРС.

Відповідно до аналітичної системи єдине вікно подання електронної звітності, підсистеми Єдиний реєстр акцизних накладних поставки власного пального ТОВ ВОГ РЕСУРС на зберігання зазначеним суб`єктам підтверджується відповідними акцизними накладними складеними та зареєстрованим в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Таким чином, перевіркою встановлено факт зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, з урахуванням змін та доповнень (далі - Закон №481).

На підставі акту перевірки від 05.01.2023 №03/67/09-02/43258487 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17, яким застосовано штраф в сумі 500 000 грн.

Вказане рішення про застосування фінансових санкцій оскаржувалось в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 03.05.2023 №10750/6/99-00-06-03-02-06 скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №117 - без змін.

Вважаючи рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій протиправним, ТОВ ВОГ РЕСУРС звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Позивач вважає, що фактична перевірка проведена без законних на те підстав, оскільки наказ від 26.12.2022 №2327-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ ВОГ РЕСУРС не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, а саме в ньому відсутнє посилання на фактичну підставу для проведення перевірки. Мета перевірки не відповідає юридичній підставі, зазначеній у пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Крім того, передбачені у пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані виключно з фактом отримання конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства під час здійснення розрахункових (касових) операцій, наявності ліцензій/патентів в сфері виробництва та/або обігу підакцизних товарів.

Таким чином вважає, що контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки товариства без жодної визначеної Законом умови, за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржуване рішення. Внаслідок цього, на думку позивача, зазначені обставини є самостійними, окремими, умовами визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, що прийняте за наслідками такої перевірки.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У постановах від 12.08.2021 (справа №140/14625/20), від 10.04.2020 (справа №815/1978/18), від 05.11.2018 (справа №803/988/17), від 20.03.2018 (справа №820/4766/17), від 22.05.2018 (справа №810/1394/16) Верховний Суд вказав, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 №481/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями).

Водночас, у постановах від 16.09.2021 (справа №120/1431/20-а), від 12.10.2021 (справа №120/5729/20-а), від 21.07.2022 у справі №320/1864/21, від 21.12.2022 у справі №500/1331/21 Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Таким чином, норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК передбачає дві самостійні підстави для проведення фактичної перевірки, однак в наказі від 26.12.2022 №2327-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ ВОГ РЕСУРС підстава проведення перевірки відповідно до вичерпного переліку підстав, з яких може проводитися фактична перевірка, встановленого нормами пункту 80.2 статті 80 ПК, не зазначена.

Також, варто наголосити, що передбачені у пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані виключно з фактом отримання конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства під час здійснення розрахункових (касових) операцій, наявності ліцензій/патентів в сфері виробництва та/або обігу підакцизних товарів.

Однак, зі змісту наказу на проведення перевірки неможливо встановити, що саме слугувало підставою для призначення такої перевірки.

Навіть за наявності у податкового органу права на проведення перевірки, у зв`язку із здійсненням функцій контролю, вказане не позбавляє такий податковий орган обов`язку конкретизувати у наказі на призначення перевірки одну з передбачених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстав.

Відповідний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів контролюючим органом встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.

Формулювання конкретного змісту наказу хоча і є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього п.81.1 ст.81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а.

Отже, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, податковий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, але, при цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував та не навів суду, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства.

Узагальнюючи вищевикладене, можна зробити висновок, що правильність оформлення наказу про проведення фактичної перевірки та його повнота є однією із найважливіших передумов для того, щоб контролюючий орган приступив до її проведення. Саме визначені у наказі юридична і фактична підстави окреслюють предмет і межі перевірки, а в подальшому утворюють предмет доказування в адміністративній справі у разі виникнення спору про правомірність призначення перевірки.

З наказу про призначення перевірки неможливо встановити, що саме слугувало підставою для призначення такої перевірок.

Суд не заперечує того факту, що до функцій контролюючих органів, відповідно до ст. 19-1 ПК України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14.); забезпечення контролю за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку (п.п.19-1.1.15); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п.19-1.1.16).

Водночас, суд зазначає, що реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Такими функціями податковий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена.

У постанові від 22.09.2020 (справа №520/8836/18) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Верховий Суд зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання. Таку правову позицію підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду і в постановах від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а, від 21.12.2022 у справі №500/1331/21.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги відсутність у наказі про призначення перевірки фактичних підстав для їх проведення, які не були доведені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд приходить висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено протиправно.

Такі допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ ВОГ РЕСУРС призводять до відсутності правових наслідків такої, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого за її результатами.

Поряд з цим, при вирішенні спору суд вважає за доцільне надати правову оцінку висновкам фактичної перевірки, які слугували підставою для прийняття спірного рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17 та, які зводяться до встановлення порушень позивачем вимог статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - зберігання пального без наявності ліцензії.

Щодо порушення позивачем ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (Закон №481).

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (Закон №481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 01 липня 2019 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227(Постанова №227), ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до статті 1 Закону №481:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам;

- роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/авто газозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в батонах для побутових потреб населення та інших споживачів;

- єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Статтею 15 Закону №481 визначено, що ліцензії на право провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частиною 1 статті 16 Закону №481).

Як встановлено судом, 24.12.2021 ТОВ ВОГ РЕСУРС видано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 00225, терміном дії з 30.04.2020 до 30.04.2025.

Водночас, перевіркою встановлено порушення вимог ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії.

Відповідно до статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання пального без наявності ліцензії у вигляді штрафу в розмірі 500 000 грн.

Однак, суд не погоджується з позицією податкового органу щодо встановленого відповідачем порушення ТОВ ВОГ РЕСУРС ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2021 між ТОВ ВОГ РЕСУРС (Поклажодавець) та ТОВ ГРАНДТЕРМІНАЛ (Зберігач) було укладено договір зберігання №31/12/21-1, за яким Зберігач зобов`язується зберігати нафтопродукти в асортименті, в подальшому іменовані - Майно, передане йому Поклажодавцем, і повернути це Майно в цілості на умовах, визначених даним договором (п.1.1 Договору).

За змістом п.п.1.2, 1.4 Договору Майно, що передається Зберігачу, є власністю Поклажодавця і вважається переданим на зберігання з моменту підписання Акту приймання-передачі майна. При цьому, право власності на Майно до Зберігача не переходить. До виконання зобов`язань за даним Договором Зберігач має право залучати третіх осіб, несучи при цьому повну відповідальність перед Поклажодавцем за порушення умов даного Договору.

Відповідно до п.3.1, 3.2 договору, поставка майна для передачі на зберігання здійснюється товарними партіями на умовах СРТ або EXW, при цьому поставка (передача) Майна на зберігання може здійснюватися на інших умовах, додатково погоджених Сторонами.

Адреси місць зберігання Майна погоджуються Сторонами у Додатку (Додатках), що є невід`ємними частинами даного Договору.

Зокрема, у Додатку №1 до Договору зберігання №31/12/21-1 від 31.12.2021 на виконання п.3.2 договору зберігання №31/12/21-1 від 31.12.2021 сторони погодили наступні місця зберігання (нафтобази) майна Поклажодавця:

а) м. Луцьк, вул. Єршова, 1,

б) Волинська обл., м. Ковель, вул. Луцька, 21,

в) Дніпропетровська обл., с. Партизанське, вул. Заводська, 13,

г) м. Житомир, вул. Корольова, 173,

д) Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с. Шенборн, вул. Мукачівська, 15,

е) Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9,

є) м. Київ, вул. Куренівська, 146,

ж) Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Горішній, вул. Героїв України, 13,

з) Львівська обл., Жовківський р-н, с. Малехів, вул. Київська, 34,

и) Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Січових стрільців, 1,

і) Рівненська обл., м. Дубно, вул. Страклівська, 18а.

й) м. Тернопіль, вул. Поліська, 1,

і) Хмельницька обл., смт. Білогір`я, вул. Залізнична, 43.

У п.6.5 Договору Зберігач зобов`язаний повернути все Майно або його частину на вимогу Поклажодавця, навіть якщо строк дії Договору не закінчився. У разі закінчення строку дії Договору або його розірвання, Зберігач зобов`язується повернути Майно зі зберігання Поклажодавця протягом 5 (п`яти) календарних днів зх. Дати закінчення строку дії чи розірвання Договору.

При цьому, ні Податковий кодекс України, ні Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального не передбачають прямих заборон чи обмежень платника податку укладати договори відповідального зберігання пального.

Оскільки у ТОВ ВОГ РЕСУРС відсутнє місце оптової торгівлі пальним (у розумінні Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального та є в наявності ліцензія на оптову торгівлю без місць, це зумовило необхідність зберігання такого пального у підприємствах, які мають відповідні потужності та ліцензії, зокрема, у ТОВ ГРАНДТЕРМІНАЛ.

Водночас, при передачі пального на зберігання у ТОВ ВОГ РЕСУРС не виникає місця оптової торгівлі пальним у розумінні Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних" напоїв, тютюнових виробів та пального, оскільки за укладеними договорами ТОВ ВОГ РЕСУРС лише користується послугами зберігання власного пального, що надає ТОВ ГРАНДТЕРМІНАЛ, а не місцем такого зберігання на підставі права користування таким місцем.

З огляду на це, чинним законодавством України не заборонено, а навпаки допустимо, маючи ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, передавати нафтопродукти на відповідальне зберігання іншим особам, що мають відповідну ліцензію на право зберігання пального у відповідності до договору.

При цьому, зі змісту договорів зберігання між ТОВ ВОГ РЕСУРС (Поклажодавець) та ТОВ ГРАНДТЕРМІНАЛ (Зберігач) вбачається, що перехід права власності на нафтопродукти Поклажодавця не відбувається, що в свою чергу свідчить, що ця господарська діяльність не є продажем (реалізацією) товару.

Можливість суб`єктів господарювання користуватися послугами суб`єктів, що надають послуги зі зберігання пального неодноразово підтверджена й судами, зокрема у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі №140/15769/21 (пров. №А/857/10194/22) та від 15.09.2021 у справі №460/337/21 (пров. №А/857/12642/21).

Зважаючи на вищевказане, суд вважає, що ТОВ ВОГ РЕСУРС жодним чином не порушено вимог статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії, а тому рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17 є протиправним та підлягає скасуванню.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) та Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17.

Відповідно до ч.1, 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 7500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій від 08.02.2023 №17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РЕСУРС судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВОГ РЕСУРС (43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 1, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська область, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока