Справа № 160/8105/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 серпня 2023 року Справа №160/8105/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні клопотання адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/8105/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №160/8105/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 року у відповідність до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та деяких інших осіб», з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Додатками 1,6,14 до Постанови КМУ №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», і з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) для проведення з 01.02.2023 року перерахунку основаного розміру пенсії.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області підготувати та надати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та деяких інших осіб», з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Додатками 1, 6, 14 до Постанови КМУ № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», і з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення), для проведення з 01.02.2023 року перерахунку основаного розміру пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

01.08.2023 року до суду надійшло клопотання адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому представник позивача просить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області судові витрати, що складаються з витрат понесених на отримання професійної правничої допомоги під час розгляду позовної заяви в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у розмірі 6000,0 (шість тисяч) грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22.03.23р. між позивачем та адвокатом Т.В. Індюковою було укладено Договір № 19 про надання правової допомоги. Відповідно до умов вище вказаного договору, адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов?язання з надання правової допомоги із захисту його прав та інтересів у судовій справі із зобов?язання Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області підготувати та надати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ. Відповідно до пункту 3.2 умов договору, сторони визначили, що вартість гонорару адвоката за одну годину становить - 1500,0 грн. Згідно з Актом прийому-передачі виконаних робіт від 28.07.23 року за Договором №19 про надання правничої допомоги від 22.03.23 року, адвокат виконала, а клієнт підтвердив виконання робіт, які зазначені в акті на суму у розмірі 6000,0 грн. Відповідно до акту від 28.07.23 р., адвокатом було витрачено часу, що складає 4 години, та з розрахунку обумовленого сторонами розміру гонорару адвоката в сумі 1500 гривень за годину, складає 6000,0 гривень (1500, 0 грн. х 4год. = 6000,0 грн.). Враховуючи понесені позивачем витрати, адвокат, з посиланням на вимоги ст. 134 КАС України, просить відшкодувати їх на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

08.08.2023 року до суду надійшли заперечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на клопотання про відшкодування витрат на професіи?ну правничу допомогу, в яких відповідач зазначає, що адвокатом не надано обґрунтування, чому саме таку кількість часу він витратив на відповідні діі? по підготовці позовної заяви, заявлена сума до стягнення витрат на правову допомогу є завищеною, враховуючи складність вказаної справи, та сформованої, усталеної практики з розгляду таких справ. Просить відмовити у задоволенні клопотання. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідною заявою.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За викладених обставин, враховуючи, що судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №160/8105/23 ухвалено судом у складі головуючого судді Луніної О.С. в порядку спрощеного позовного провадження, тому суд розглядає заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив наступне.

Стосовно пропуску позивачем строку на подачу доказів, що підтверджують конкретний розмір судових витрат.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №160/8105/23 прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, що унеможливлює своєчасну обізнаність учасників процесу про дату ухвалення судового рішення.

Водночас, адвокатом позивача подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 01.08.2023 року, тобто суд вважає, що позивачем не пропущено строк на подання відповідних доказів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи представником позивача додано:

- копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 22.03.2023 №19;

- копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 28.07.23 року за Договором №19 про надання правничої допомоги від 22.03.23 року;

- копію квитанції № 19 від 28.07.2023 року про сплату послуг згідно Договору №19від 22.03.2023 року у розмірі 6000 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

22.03.2023 року між позивачем та адвокатом Т.В. Індюковою було укладено Договір № 19 про надання правової допомоги.

Відповідно до умов вказаного вище договору, адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов?язання з надання правової допомоги із захисту його прав та інтересів у судовій справі із зобов?язання Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області підготувати та надати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ.

Згідно пункту 3.2 умов договору, сторони погодили вартість гонорару адвоката за одну годину, яка становить - 1500,0 грн.

Актом прийому-передачі виконаних робіт від 28.07.23 року за Договором №19 про надання правничої допомоги від 22.03.23 року, адвокат виконала, а клієнт підтвердив виконання робіт, які зазначені в акті на суму у розмірі 6000,0 грн.

Відповідно до акту від 28.07.23р., адвокатом було витрачено часу, що складає 4 години, та з розрахунку обумовленого сторонами розміру гонорару адвоката в сумі 1500 гривень за годину, складає 6000,0 гривень (1500, 0 грн. х 4 год. = 6000,0 грн.)

Квитанцією до прибуткового касового ордера № 19 від 28.07.2023 року підтверджено сплату позивачем 6000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено, що вони в сукупності не містять обґрунтованої та об`єктивної суми витрат на правову допомогу, які були вчинені адвокатом, як такі, що неминуче мали бути вчинені адвокатом для відновлення прав клієнта, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що справа № 160/8105/23 відноситься до справ незначної складності, практика судів, в тому числі й Верховного Суду, щодо розгляду такого виду спорів має усталену практику та не потребує такої кількості годин на підготовку позовної заяви, яка визначена у договорі про надання правничої допомоги.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, в даному випадку, позовну заяву задоволено частково, а за приписами ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 2000,00 гривень за підготовку позовної заяви.

Вказана сума у розмірі 2000 грн є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі, зважаючи на її результат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення клопотання адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/8105/23 у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі №160/8105/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/8105/23 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (вул. Короленка, буд. 4, м. Дніпро, 49001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, що складаються з витрат понесених на отримання професійної правничої допомоги в сумі 2000 грн.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 КАС України.

Суддя О.С. Луніна