Справа № 686/19263/23
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/242/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Колієва С.А.

секретаря судового засідання Кучерук Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ст. лейтенанта поліції УПП в Хмельницькій області Ємця Дмитра Михайловича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із вказаним позовом в якому просив скасувати постанову серія ЕАС №7049603 від 25.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначено, що постановою інспектора патрульної поліції УПП в Хмельницькій області серія ЕАС №7049603 від 25.05.2023 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді сплати штрафу у сумі 340 гривень. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у порушенні вимог дорожнього знаку 3.21. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки поліцейським не було враховано те, що знак 3.21 на даній ділянці дороги встановлений із порушеннями вимог правил застосування дорожніх знаків. Крім того поліцейським не було враховано, що він є особою з інвалідністю 2 групи, а у вказаному місці відсутні місця для паркування особам з інвалідністю. За таких обставин він вимушений був проїхати під дорожній знак 3.21 та припаркувати свій автомобіль. При цьому просив врахувати, що неналежна організація дорожнього руху на вказаній ділянці дороги (невірне встановлення дорожнього знаку 3.21) та відсутність визначених для осіб з інвалідністю місць паркування фактично є дискримінацією його як особи з інвалідністю та порушує його права, визначені положеннями ст.ст.4, 6 та 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю», а також Конвенції «Про права осіб з інвалідністю».

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що дійсно 25.05.2023 року він керував автомобілем марки Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Грушевського в сторону вул. Кам`янецької у м. Хмельницькому. Оскільки йому було необхідно потрапити до обласної військової адміністрації, з вул. Героїв Майдану він повернув на вул. Соборну де припаркував свій автомобіль. При повороті з вул. Героїв Майдану на вул. Соборна встановлений знак 3.21 «В`їзд заборонено». Зазначив, що оскільки вказаний знак встановлений із порушеннями вимог законодавства, відповідно до положень ст.60 Конституції України він не зобов`язаний його виконувати. Крім того, поруч з відповідними державними установами не облаштовано місць для стоянки автомобілів осіб з інвалідністю, що є дискримінацією таких осіб, та порушенням його прав на вільний доступ в тому числі і доступ до органів державної влади.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що висновки інспектора про порушення ОСОБА_1 вимог п.8.5.1 ПДР за викладених у постанові серія ЕАС №7049603 від 25.05.2023 року обставин є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, а оспорювана постанова є законною та підстав для її скасування не має.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що 25.05.2023 року інспектором поліції УПП в Хмельницькій області Чемечом Д.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7049603, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340,00 гривень. Вказаною постановою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він, 25.05.2023 року о 10 год. 13 хв. керуючи автомобілем марки Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 та рухаючись у м. Хмельницькому по вул. Соборна 77 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та перетнув дорожню розмітку 1.1 «суцільна лінія», чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване портативним технічним засобом (нагрудним відеореєстратором).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно абз.1 п.8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до приписів п.п. в) п.8.4 ПДР України дорожні знаки зокрема поділяються на заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно положень розділу 33 ПДР України (Дорожні знаки) дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

?запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

?запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 ;

?організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

?запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9 ;

?запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції й органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Пунктом 8.5.1 ПДР визначено Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно розділу 34.1 ПДР горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія)- поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 ; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 . При цьому лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення (порушення вимог дорожнього знаку 3.21 та перетин дорожньої розмітки 1.1.) підтверджується представленими відповідачем відеозаписом події, представленими графічними матеріалами організації дорожнього руху на вул. Героїв Майдану. Згідно вказаних матеріалів підтверджено наявність на вказаній ділянці дороги дорожнього знаку 3.21 («В`їзд заборонено») згідно якого водіям, заборонено в`їжджати на територію «Майдан незалежності», а також дорожньої розмітки 1.1. Натомість згідно представленого відеозапису підтверджено факт, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 та рухаючись у м. Хмельницькому по вул. Соборна 77 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та перетнув дорожню розмітку 1.1 «суцільна лінія»

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що дорожній знак 3.21 на вказаній ділянці дороги встановлений із порушеннями вимог діючого законодавства, як на підставу неправомірності винесеної інспектором поліції постанови суд вважає неспроможними, оскільки такі доводи нічим не підтверджені. Так, згідно представленої дислокації ТЗДР по вул. Героїв Майдану встановлено, що перед заїздом на територію «Майдан Незалежності» встановлений знак 3.21 «В`їзд заборонено». Як пояснив представник відповідача такий знак був встановлений у відповідності до положень чинного законодавства та є діючим дорожнім знаком, який організовує дорожній рух на цій ділянці дороги. При цьому посилання позивача на те, що доцільніше та правильніше встановити на цій дорожній ділянці інший дорожній знак, а саме 3.1 є по суті його особистими твердженнями та не впливають на законність оскаржуваної ним постанови.

Щодо доводів позивача на те, що оскільки він є особою із інвалідністю, то у даному конкретному випадку слід було керуватися вимогами Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», як спеціальним законом, а не Законом України «Про дорожній рух» чи Правилами дорожнього руху, які затверджені підзаконним нормативно-правовими актом (постановою Кабінету Міністрів України) суд зазначає наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про дорожній рух». Згідно статті 1 вказаного Закону визначено, що цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Пунктом 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно преамбули до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» цей Закон визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Отже, у даному випадку саме Закон України «Про дорожній рух» та ПДР є спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють спірні відносини.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 та ч.4 ст.122, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову серія ЕАС №7049603 інспектора поліції УПП в Хмельницькій області Чемеча Д.М. від 25 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3,

Повний текст рішення виготовлено 11.08.2023 року.

Суддя: