Справа № 160/4663/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2023 року Справа № 160/4663/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. б) ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 17 лютого 2023 року.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/4663/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду від 15.03.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
07.04.2023 на електронну адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-1) надійшов відзив на адміністративний позов підписаний першим заступник начальника головного управління Галиною Баєвою.
Відповідно до ч.3. ст.55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Частина 1, 3 статті 43 КАС України встановлено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Ураховуючи ненадання відповідачем-1 доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала відзив, суд не має можливості перевірити факт наявності у цієї особи повноважень щодо здійснення адміністративних прав і обов`язків від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
З огляду на недотримання відповідачем-1 вказаних вище вимог КАС України, суд дійшов висновку про неможливість прийняття зазначеного відзиву до розгляду під час ухвалення рішення у справі.
11.04.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач підтримала доводи, викладені в адміністративному позові, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини.
Ухвалою суду від 15.03.2023 витребувано у відповідачів копію пенсійної справи позивача.
Витребувані судом документи були надані до суду відповідачем-2 разом із відзивом на позовну заяву.
31.07.2023 через систему «Електронний суд» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано розрахунок стажу Форма РС-право ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
17.02.2023 ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
У рішенні, серед іншого, також зазначено таке.
Вік заявниці 51 рік 10 місяців 4 дні.
Страховий стаж заявниці становить 32 роки 11 місяців 28 днів.
Пільговий стаж за списком № 1 становить 4 роки 6 місяців 18 днів.
Пільговий стаж за списком № 2 становить 6 років 5 місяців 4 дні.
Страховий стаж заявниці, з урахуванням пільгового стажу по сп.1, становить 36 років 11 місяців 28 днів.
Додатковий коментар: Згідно з пунктом 2 п.п.1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Додатковий коментар: відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають право працівники, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу враховано всі періоди.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи в яких є розбіжності в записах назви професії, що вказані в довідці від 04.01.2023 № 1451-52 про підтвердження наявного стажу роботи та трудової книжки НОМЕР_1 від 19.08.1996.
Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з відмовою органів пенсійного фонду у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
02 березня 2015 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII, яким пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в такій редакції, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В свою чергу, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Так, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: п. б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».
Отже, у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII було встановлено пенсійний вік досягнення жінкою 50 років, а також, страховий стаж роботи для жінок не менше 20 років, з них не менше 10 років пільговий стаж.
Відповідно до пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.
Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213-VIII змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.
Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та права на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Отже, особи, які належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII. Зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Таким чином стаття 13, частина 2 статті 14, пункт «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 дійшла висновку, що застосуванню підлягають норми Закону №1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону №1058-IV.
За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
Таке застосування судом вказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Судом установлено, що на час звернення за призначенням пенсії (17.02.2023) ОСОБА_1 досягла віку 51 рік.
Згідно з розрахунком стажу позивача (Форма РС-Право), страховий стаж позивача становить 33 роки 10 місяців 25 днів.
Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення за призначенням пенсії досягла необхідного віку та мала необхідний загальний страховий стаж, що згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, є обов`язковими умовами для призначення на пільгових умовах пенсії за віком за Списком №2.
Отже, спірним у цій справі є питання наявності у позивача пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2.
Так, частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
У трудовій книжці ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 , серед іншого, містяться такі записи про роботу позивача (мовою трудової книжки):
Криворізький державний гірничо-збагачувальний комбінат «Криворіжсталь»
7) 05.05.1997 принята в сортопрокатный цех № 2 оператором ПУ (уборка бунтов) по 2 разряду;
8) уволена по переводу на КГЗ «Криворожсталь-прокат» по согласованию между руководителями ст. 36 п. 5 КЗоТ Украины;
Криворожский государственный завод «Криворожсталь-прокат»
9) 01.04.1998 принята с СПЦ-2 оператором поста управления по 2 разряду, по переводу;
10) 10.07.1998 уволена по собственному желанию, как мать, имеющая ребенка в возрасте до 14 лет ст. 38 КЗоТ УКкраины;
Криворізький державнийгірничо-збагачувальний комбінат «Криворіжсталь»
14) 16.08.2000 принята в СПЦ № 2 лаборантом физико-механических испытаний по 4 разряду;
15) 10.02.2001 присвоен 5 разряд лаборантом по физико-механическим испытаниям в СПЦ-2;
16) 30.01.2004 переведена в СПЦ № 2 сортировщиком сдатчиком металла по 2 разряду;
18) 06.08.2004 переведена в сортопрокатном цехе № 2 оператором поста управления (посадки) по 3 разряду;
22) 01.12.2013 переведена в сортопрокатном цехе № 2 сортировщиком сдатчиком металла по 1 разряду, мелкосортный стан 250-4, участок уборки горячего металла;
23) 01.05.2015 за счет численности подучастка «Участок Расп. № 87 отделки металла» участка «Склад готовой продукции «СПЦ № 2» создан подучасток «Отделка металла» участка «Склад готовой продукции» этого структурного подразделения;
24) 01.05.2015 запись под № 23 считать не действительной. «За счет численности подучастка «Участок уборки горячего металла» участка «Мелкосортный стан 250-4» СПЦ № 2 создан подучасток «Резка и уборка горячего металла» (Производственные участки МС-4) участка «Производство» этого структурного подразделения;
25) 21.05.2016 присвоен 2 разряд сортировщика-сдатчика металла в СПЦ № 2, резка и уборка горячего металла, Производственные участки МС 250-4, Производство;
26) 21.8.2017 переведена в СПЦ № 2 оператором поста управления (карманы) 2 разряда, Посты управления, Производственные участки МС 250-4, Производство;
27) 17.08.2018 переведена в СПЦ № 2 оператором поста управления (вязальных машин) 3 разряда, Посты управления, Производственные участки МС 250-4, Производство.
Крім того, довідкою від 04.01.2023 № 1451-52 виданою ОСОБА_1 підтверджується те, що позивач працювала повний робочий день у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Сортопрокатний цех № 2 прокатне виробництво:
- з 30.01.2004 по 05.08.2004 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 06.08.2004 по 05.08.2008 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01,2003 №36;
- з 23.08.2008 по 23.09.2008 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 18.02.2009 по 18.03.2009 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 19.04.2009 по 29.04.2009 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 09.05.2009 по 17.07.2009 оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 22.09.2009 по 08.11.2009 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 04.02.2010 по 12.02.2010 - оператором поста керування (посадка), зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список № 1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 01.05.2010 по 16.05.2010 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 21.09.2010 по 13.10.2010 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 17.11.2010 по 30.11.2010 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 03.12.2010 по 28.12.2010 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 11.01.2011 по 12.02.2011 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 17.02.2011 по 22.02.2011 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 26.02.2011 по 15.03.2011 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 29.07.2011 по 30.11.2013 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;
- з 01.12.2013 по 08.01.2015 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 10.06.2015 по 22.06.2015 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 23.06.2015 по 20.05.2016 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 21.05.2016 по 16.06.2016 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 17.06.2016 по 09.07.2016 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 13.07.2016 по 02.08.2016 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;
- з 03.08.2016 по 11.08.2016 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;
- з 12.08.2016 по 18.09.2016 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 19.09.2016 по 22.10.2016 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 23.10.2016 по 28.10.2016 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 29.10.2016 по 30.11.2016 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.12.2016 по 25.01.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 26.01.2017 по 31.01.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.02.2017 по 01.02.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 02.02.2017 по 03.02.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 04.02.2017 по 13.02.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 15.02.2017 по 21.02.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;
- з 22.02.2017 по 08.04.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 09.04.2017 по 14.04.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 15.04.2017 по 14.05.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 15.05.2017 по 20.05.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 21.05.2017 по 31.05.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.06.2017 по 07.07.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 08.07.2017 по 31.07.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.08.2017 по 20.08.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 21.08.2017 по 23.09.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 24.09.2017 по 31.10.2017 - сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.11.2017 по 02.11.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 13.11.2017 по 30.11.2017 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.12.2017 по 27.01.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 28.01.2018 по 28.01.2018 оператором поста керування що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 29.01.2018 по 31.01.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.02.2018 по 28.02.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.03.2018 по 31.03.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.04.2018 по 23.04.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 24.04.2018 по 30.04.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.05.2018 по 01.05.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 02.05.2018р. по 16.05.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 03.06.2018 по 06.06.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 07.06.2018 по 20.06.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 23.06.2018 по 31.08.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.09.2018 по 26.10.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 27.10.2018 по 30.11.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.12.2018 по 03.12.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 07.12.2018р. по 12.12.2018р. - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 29.12.2018 по 31.12.2018 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.01.2019 по 06.01.2019 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.02.2020 по 25.03.2020 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 11.04.2020 по 27.08.2020 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 28.08.2020 по 04.09.2020 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 05.09.2020 по 21.09.2020 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 22.09.2020 по 22.09.2020 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 23.09.2020 по 30.04.2021 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 01.05.2021 по 13.07.2021 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 20.07.2021 по 30.08.2021 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 09.09.2021 по 15.11.2021 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 21.11.2021 по 24.12.2021 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 27.12.2021 по 01.03.2022 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;
- з 16.08.2022 по 22.11.2022 - оператором поста керування, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Примітка: у періоди з 01.12.2013 по 20.08.2017 значилася за трудовою книжкою сортувальником-здавачем металу, як робітником на обробці та сортуванні металу і готової продукції, а фактично повний робочий день виконувала обов`язки оператора посту керування, що згідно атестації робочих місць передбачено Списком №2, а у період 24.09.2017 по 31.10.2017 значилася за трудовою книжкою оператором посту керування, а фактично повний робочий день виконувала обов`язки сортувальника-здавача металу, як робітника на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що згідно атестації робочих місць передбачено Списком №2.
Примітка: Атестація робочого місця оператора поста керування (посадка) уперше було атестовано у 2005 році наказ № 300 від 18.04.2005.
В інші періоди робіт, що дають право на призначення пенсії за Списком №1, № 2 не виконувала.
Всього за вищевказані періоди відпрацьовано: за списком № 1 - 4 роки 6 місяців 16 днів.
Всього за вищевказані періоди відпрацьовано: за списком № 2 - 11 років 2 місяці 14 днів.
Підтверджено атестацією робочих місць: наказ № 525 від 09.12.1994, наказ № 417 від 20.03.2000, наказ № 300 від 18.04.2005, наказ № 349 від 02.04.2010, наказ № 347 від 30.03.2015, наказ № 315 від 30.03.2020, Лист про продовження дії раніше проведених атестацій робочих місць за умовами праці № 003/07-1-229 від 11.06.2009.
Підстава видачі: особова картка, штатний розклад, результати атестації робочих місць.
Отже, зазначеними вище документами підтверджено стаж роботи позивача, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 - 4 роки 6 місяців 16 днів, за Списком №2 - 11 років 2 місяці 14 днів.
В оскаржуваному рішенні відповідач-1 зазначив, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в яких є розбіжності в записах назви професії, що вказані в довідці від 04.01.2023 № 1451-52 про підтвердження наявного стажу роботи та трудової книжки НОМЕР_1 від 19.08.1996.
Проте, відповідач-1 не зазначив, які саме періоди роботи не були зараховані, адже згідно з розрахунком стажу позивача (Форма РС-право), певні періоди роботи, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 відповідач-1 все ж зарахував до пільгового стажу позивача. До того ж, відповідач-1 у рішенні не вказав, в назві яких професій наявні розбіжності і в чому суть цих розбіжностей.
В свою чергу працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, та без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Таким чином, оскаржуване у цій справі рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Водночас суд зауважує, що ОСОБА_1 на час звернення за призначенням пенсії (17.02.2023) досягла необхідного віку (51 рік), мала необхідний страховий стаж (33 роки 10 місяців 25 днів) і пільговий стаж Список №2 (11 років 2 місяці 14 днів), що згідно з Рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, є обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Крім цього, позивач набула пільгового стажу за Списком № 1 - 4 роки 6 місяців 16 днів.
Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Поряд з цим, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного вбачається, що на цей час органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Поряд з цим, відповідно до п.1.1 розділу І постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1. Порядку №22-1).
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (4.2. Порядку №22-1).
Згідно з п.4.10. Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.
Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду.
А вже після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом №213-VІІ від 02.03.2015, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 року №2-р/2020 та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
Суд зазначає, що наведений вище спосіб захисту буде сприяти позивачу в ефективному виконанні судового рішення зобов`язального характеру саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
За викладених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладені норми, часткове задоволення позовних вимог, а також те, що права позивача на пенсійні виплати були порушені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням про відмову у призначенні пенсії, яке судом скасовано, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судового збору у розмірі 715,73 грн.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257 КАС України, суд
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна