Справа № 420/9199/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання незаконними дій та бездіяльність відповідача, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнати незаконними дій та бездіяльності командування НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо затвердження протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року, притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності та стягнення коштів, скасування Наказу № 806-АГ повністю або в частині п.п. 1, 7 та 8, а саме: затвердження протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 р.; позбавлення позивача премії у розмірі 100% від належної норми у серпні місяці; утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% коштів з позивача на загальну суму 111 466,90 грн., зобов`язання командування НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України видати наказ про припинення стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі п. 8 наказу №801- АГ та повернення вже стягнених за цим наказом коштів.

Ухвалою суду від 01.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 29.06.2023 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України) належним чином засвідчену копію наказу НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 07.07.2022 №806-АГ Про результати позапланової інвентаризації та документи на підставі якого його прийнято відносно ОСОБА_1 , витребувані матеріали надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 20.06.2023, зупинено провадження по справі до надання витребуваних судом документів.

Ухвалою суду від 11.08.2023 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що з березня 2014 року по теперішній час ОСОБА_1 , проходить військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_1 ) у військовому званні штаб-сержант та наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 25.08.2021 за № 410-ОС його призначено на посаду сержанта з матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, на якій позивач знаходиться до теперішнього часу. 04.03.2022, згідно бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ № 16 позивач вибув для посилення підрозділів охорони Державного кордону та виконання спеціальних завдань на території Одеської області вздовж державного кордону з Молдовою, та досі не повернувся до місця постійної дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ. В період з 24.05.2022 по 20.06.2022 року, на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 19.05.2022 р. № 586-АГ Про проведення позапланової інвентаризації', інвентаризаційною комісією проведена інвентаризація основних засобів, нематеріальних активів, товарно- матеріальних цінностей, прикордонної комендатури швидкого реагування та за результатами проведеної інвентаризації складено протокол від 30.06.2022 р., за висновками якого у позивача, як у матеріально відповідальної особи виявлено нестачу військового майна, згідно з інвентаризаційним описом №311, а саме: - спальний мішок - 25 шт.; - жилет розвантажувальний - 5 шт.; - рюкзак польовий 120 л. - 9 шт.; - бронежилет - 5 шт.; - шолом - 14 шт.; - килим спальний польовий ізоляційний - 14 шт.; - плащ намет солдатський - 13 шт.; - жилет світло відбивний - 4 шт. Згідно довідки-рахунку № 14 щодо розміру збитку, який виник в наслідок нестачі речового майна ПКШР, на підставі інвентаризаційного опису, станом на 30.06.2022 сума збитку складає 111 466,90 грн. 07.07.2022 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковником ОСОБА_2 видано наказ за № 806-АГ Про результати позапланової інвентаризації , згідно з яким: затверджено протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 р. (п. 1 Наказу № 806- АГ); доручено групі посадових осіб у складі: заступника начальника загону з тилу підполковника ОСОБА_3 , начальника речової служби відділу тилового забезпечення лейтенанта ОСОБА_4 , начальника відділення інженерного забезпечення ст. лейтенанта ОСОБА_5 , провести службове розслідування за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей та можливого знищення (втрачання) майна під час виконання завдань- з охорони державного кордону прикордонною комендатурою швидкого реагування на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону, згідно з вимогами наказу МВС України від 08.11.2021 № 815 Про затвердження порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України та представити на затвердження до 06.08.2022 року матеріали службового розслідування (п.п. З, 4, 5 Наказу № 806-АГ); позбавлено позивача премії, відповідно до п, 6, ч. 14, р. З Інструкції Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом МВС України № 558 від 25.06.2018 року у розмірі 100% премії від належної норми у серпні (п. 7 Наказу № 806-АГ); притягнуто позивача до матеріальної відповідальності та наказано головному бухгалтеру - начальнику фінансово-економічного відділу, утримувати щомісяця кошти у розмірі 20% з грошового забезпечення позивача на загальну суму 111 466,90 грн. (п. 8 Наказу № 806-АГ). Позивач вказав, що не погоджується із прийняттям вказаного наказу, зазначивши, що інвентаризацію проведено з грубими порушеннями чинного законодавства, а матеріали інвентаризації не можуть слугувати достатніми, належними та допустимими доказоми встановлення факту завдання позивачем матеріальної шкоди та її розміру в результаті нестачі матеріальних цінностей, так як вони не відображають загальну кількість та первісну (переоцінену) вартість фактично наявних матеріальних цінностей, встановлених в ході інвентаризації, а звіряльна відомість результатів інвентаризації необоротних активів, до відомостей якої включаються виявлені розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів взагалі відсутня. Як вказав позивач, в ході інвентарізації, членами комісії не встановлено та не відображено у протоколі, згідно яких законів, підзаконних актів або наказів командира на позивача покладено матеріальну відповідальність, якими саме неправомірними рішеннями, невиконанням чи неналежним виконанням позивачем обов`язків військової служби або службових обов`язків завдана шкода. Також позивач вказав, що відповідачем не доведено причинний зв`язок між невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків в період його перебування у відряджених, згідно бойового розпорядження, з початку березня 2022 р. по травень 2022 р., та матеріальними збитками у сумі 111 466, 90 грн., а також не визначено форму його вини.

23.05.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що позивач, проходячи службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону, протягом лютого червня 2022 року, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та посадових обов`язків, недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної номенклатури швидкого реагування не вжив, а саме не здійснив передачу закріпленого за ним майна речової служби іншій особі перед своїм відрядженням, внаслідок чого прикордонній комендатурі швидкого реагування прикордонного загону завдано матеріального збитку на суму 111 466,90 грн. Як вказав відповідач, відповідно до інвентаризаційних описів майно було закріплене за позивачем та в подальшому, за результатами проведення позапланової інвентаризації було виявлено нестачу матеріальних цінностей, яку було відображено в інвентаризаційних описах, звіряльних відомостях та протоколі, копії яких додано позивачем до позову, та яких містяться підпис самого позивача, яким він сам і підтверджує їх нестачу. Таким чином, як зазначив відповідач, підсумовуючи вищевикладене відповідач вказав, що посадові особи НОМЕР_2 прикордонного загону діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

30.05.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представник зазначив, що вимоги відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву, стороною позивача не визнаються повністю, ґрунтуючись на обставинах, детально наведених у позовній заяві. Разом з тим, відповідач не надав жодного заперечення щодо щодо жодного пункту обгрунтування, наведених обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права , як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 162 КАСУ. Таким чином, як вказав представник позивача, відповідач не надав конкретні заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З березня 2014 ро ОСОБА_1 проходить військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_1 ).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 25.08.2021 за № 410-ОС ОСОБА_1 призначено на посаду сержанта з матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування(а.с.21).

Згідно бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ № 16 від 24.03.2022 ОСОБА_1 вибув для виконання спеціальних завдань на території Одеської області вздовж державного кордону з Молдовою, та досі не повернувся до місця постійної дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ(а.с.24-26).

Наказом НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про результати позапланової інвентаризації» затверджено протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022(п.1), за фактом виявленої нестачі матеріальних цінностей за можливого знищення (втрачання) майна під час виконання завдань з охорони державного кордону прикордонною комендатурою швидкого реагування на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону групі посадових осіб, за фактом виявленої нестачі боєприпасів призначено службове розслідування (п.3), позбавлено премії відповідно до п.6 ч.14 р. 3 Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» №558 100% премії від належної норми у серпні місяці ОСОБА_6 (п.7), у зв`язку із встановленням в ході інвентаризації причин завдання шкоди, її розміри та винних осіб, згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», головному бухгалтеру утримувати щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% кошти з сержанта з матеріального забезпечення начальника відділення логістики мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування штаб-сержанта ОСОБА_6 на загальну суму 111 466,90 грн(п.8)(а.с.27-29).

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків встановлено Законом України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі 3 жовтня 2019 року № 160-IX.

Відповідно до п.п.4,5 ч.1 ст. 1 Законом України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 6 Законом України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема, виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Згідно ч.3 та ч.6 ст.63 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV при прийманні та здаванні посади командиром підрозділу (начальником) обов`язково проводиться інвентаризація майна і техніки підрозділу (служби). За результатами проведеної інвентаризації складаються інвентаризаційні відомості та акт.

Акт складається і підписується особою, яка приймає, та особою, яка здає посаду, а також начальниками служб військової частини, головою та членами внутрішньої перевірочної комісії. До акта додаються інвентаризаційні відомості про майно та техніку підрозділу (служби).

Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 2000 р. N 748, який визначає порядок проведення інвентаризації військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил, та оформлення її результатів.

Пунктом 4 Положення №748 визначено, що інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.

Інвентаризація проводиться за наказами (розпорядженнями) командира (начальника) військової частини, вищестоящих командирів (начальників), а також за рішенням органу досудового розслідування, до початку інвентаризації військового майна інвентаризаційна комісія зобов`язана: опечатати приміщення та інші місця зберігання військового майна, що мають окремі входи та виходи; перевірити справність усіх ваговимірювальних приладів; одержати останні на момент інвентаризації документи про приймання, видачу (здачу), передачу та списання з обліку військового майна.

Від матеріально відповідальних осіб береться розписка про те, що все військове майно, яке надійшло під їх звітність, оприбутковано (видано, списано) в установленому порядку.

Згідно п.14 Положення №748 інвентаризація військового майна проводиться у присутності і за обов`язковою участю матеріально відповідальних осіб. Заборонено проводити інвентаризацію неповним складом комісії та заносити до інвентаризаційного опису дані із слів матеріально відповідальних осіб або за даними облікових документів без перевірки фактичної наявності військового майна.

Відповідно до п.29 Положення №748 результати інвентаризації оформляються актом, до якого додаються інвентаризаційні описи і який підписується головою і членами інвентаризаційної комісії, а також у порядку ознайомлення командирами (начальниками) відповідних служб.

Акт разом з інвентаризаційними описами, оригіналами облікових документів та письмовими поясненнями, одержаними від матеріально відповідальних осіб, щодо виявлених надлишків і нестач військового майна, висновками та пропозиціями інвентаризаційної комісії подається на затвердження командиру (начальнику) військової частини.

В свою чергу, п. 30 Положення №748 встановлено, що у разі виявлення за результатами інвентаризації надлишку або нестачі військового майна командир (начальник) військової частини призначає розслідування з метою встановлення причин їх виникнення, розміру заподіяної шкоди та винних осіб.

Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб установлено в ході інвентаризації.

Як вбачається з протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022, зазначений протокол не може слугувати належним доказом заподіяння шкоди ОСОБА_1 , оскільки в ході інвентаризації Комісією не встановлено -яка саме протиправна поведінка допущена ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків; - причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; - вина особи в завданні шкоди.

Матеріали інвентаризації не містять пояснення ОСОБА_1 щодо встановлених обставин, вказаними матеріалами не надано оцінку тій обставині, що ОСОБА_1 з березня 2022 року вибув для виконання спеціальних завдань на території Одеської області вздовж державного кордону з Молдовою, та досі не повернувся до місця постійної дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ.

Згідно протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 зі слів матеріально відповідальних осіб частина майна була знищена в Херсонській області під час виконання бойового наказу, однак не зазначено на підставі яких документів встановлено найменування, інвентарні і номенклатурні номери та кількість знищеного майна.

Враховуючи викладене та те, що матеріали інвентаризації військового майна не містять вищевказані докази заподіяння шкоди ОСОБА_1 ( не встановлено факт протиправної поведінки, допущеної ОСОБА_1 , причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди), суд приходить до висновку, що саме призначення службового рослідування за фактом завданої шкоди державному майну мало бути призначено за результатами інвентаризації в силу п. 30 Положення №748.

При цьому, призначення службового розслідування Наказом НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про результати позапланової інвентаризації» затверджено протоколом інвентаризаційної комісії від 30.06.2022, не відповідає Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 листопада 2021 року № 815, оскільки в силу п.5 вказаного Порядку у наказі про призначення службового розслідування зазначаються: підстави для призначення службового розслідування; посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови та членів комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); мета проведення службового розслідування; дати початку проведення службового розслідування та подання висновку службового розслідування на затвердження; матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби);

інші, прийняті в разі потреби, рішення начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Згідно п.5 ч.14 розділу ІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 начальник (командир) органу Держприкордонслужби позбавляє військовослужбовців премії повністю: за невихід на службу без поважних причин (за місяць, у якому здійснено таке порушення); за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території органу Держприкордонслужби як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) (за місяць, у якому здійснено таке порушення); за упущення, які призвели до поломок військової техніки й озброєння, пошкодження військового майна, інших матеріальних збитків; за порушення передбачених законодавством вимог щодо забезпечення охорони державної таємниці; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення начальником (командиром) вищого рівня); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла до органу Держприкордонслужби); у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення «зауваження» (за місяць, у якому накладено четверте дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення начальником (командиром) вищого рівня).

Враховуючи викладене, а також те, що проведена позапланова інвентаризація не спростовує та не підтверджує завдання шкоди ОСОБА_1 державі у розмірі 111 466,90 грн., що свідчить про безпідставність притягнення позивача до матеріальної відповідальності та стягнення коштів, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача буде задоволення позовних вимог позивача шляхом: визнання протиправним та скасування наказу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 806-АГ в частині позбавлення позивача премії у розмірі 100% від належної норми у серпні місяці; утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 20% коштів з позивача на загальну суму 111 466,90 грн.

Поряд з цим, суд зазначає, що позовні вимоги в частині визнання незаконними дії та бездіяльність командування НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо затвердження протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року, скасування наказу в частині затвердження протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено, що в цій частині порушені права позивача, в той час, як обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, а відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. При цьому, невідповідність чи відповідність його діючому законодавству України може бути встановлена у разі призначення дисциплінарного провадження відносно відповідної особи.

Щодо вимог позивача та зобов`язання командування НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України видати наказ про припинення стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі п. 8 наказу №801- АГ та повернення вже стягнених за цим наказом коштів, суд вважає, що вказані обставини не підлягають задоволенню, враховуючи, що достатнім способом захисту прав позивача в цій справі є саме задоволення позовних вимог у вищенаведений спосіб.

Ухвалюючи дане судове рішення суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати наказ НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (, м.Білгород-Дністровський, вул.Військової слави,14) № 806-АГ від 07.07.2022 в частині позбавлення ОСОБА_1 премії у розмірі 100% від належної норми у серпні місяці; утримання щомісяця з грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 20% коштів на загальну суму 111 466,90 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра