Справа № 160/13637/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
19.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з дати досягнення віку 55 років як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати періоди роботи: з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 05.04.1994 року, з 16.08.1995 року по 01.10.2014 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ГМК перейменованого в Вільногірський державний ГМК наказом Міністерства промисловості України № 103 від 26 травня 1993 року, надалі філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» (назву було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»), з 23.01.1989 року по 10.12.1992 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні, з 02.10.2014 року по 31.03.2023 року в якості слюсаря-ремонтника у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а конкретно за Списком № 1 13 років 8 місяців, за Списком № 2 з урахуванням служби у складі Збройних сил СРСР з 12.10.1986 року по 28.11.1988 року 7 років 2 місяця та повторно розглянути заяву від 11.05.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах починаючи з дати досягнення віку 55 років.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому рішенням відповідача-1 було відмовлено у такому призначенні, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки записи трудової книжки підтверджують наявність у позивача необхідного пільгового стажу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
21.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
11.07.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що винесено у відповідності вимог чинного законодавства, оскільки позивачу зараховано до пільгового та страхового стажу усі періоди, при цьому у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. З огляду на вказане відповідача-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвала від 21.06.2023 року разом з позовними матеріалами були отримана відповідачем-1 - 19.06.2023 року та 22.06.2023року, через систему «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Станом на дату винесення рішення по справі, відповідач-1 не надав відзив на позовну заяву та витребувану судом інформацію, про причини такого неподання суд не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.05.2023 року № 77, яке прийнято за принципом екстериторіальності, відмовлено позивачу у призначенні пенсії та в якому вказано, що страховий стаж позивача становить 39 років 01 місяць 19 днів, пільговий стаж роботи за списком №2 не визначено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу зараховано всі періоди, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, згідно з довідками про підтвердження пільгованого характеру роботи від 08.05.2023 №224, виданою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», оскільки довідка не відповідає додатку 5 пункту 20 Порядку №637, а саме відсутній підпис начальника відділу кадрів або виконуючого обов`язки начальника відділу кадрів; - від 19.04.2023 року №229/51, виданою АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», оскільки за період роботи протягом серпня 2016 року березня 2023 року не вірно зазначено позицію посади в розділі ІІ Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 чинного на час роботи заявника. Відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що при звернені із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем було надано необхідні документи, зокрема трудову книжку НОМЕР_1 від 09.01.1989 року, яка зокрема містить записи щодо спірних періодів, а саме:

- 01.09.1983 року навчання в Дніпроджзержинському СПТУ №4 (філіал м.Вільногірськ) (диплом А№184950 від 18.07.1986 року);

- 24.07.1986 року Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат прибув по направленню державного комітету УРСР по профтехосвіти і зараховано на збагачувальну фабрику слюсарем-ремонтником дільниці гравітації 3 розряду (наказ №393 від 24.07.1986 року);

- 03.10.1986 року - звільнено за п.3 ст.36 КЗпП УРСР (призов на військову службу) (наказ №576 від 03.10.1986 року);

- з 12.10.1986 року по 28.11.1988 року служба в рядах радянської армії (в/квиток НУ №9341850 від 26.09.1986 року);

- 23.01.1989 року - Верхньодніпровське ремонтно-будівельно-спеціалізоване управління прийнято слюсарем-ремонтником 3 розряду (наказ №4 від 13.01.1989 року);

- 03.02.1992 року - переведено слюсарем-ремонтником 4 розряду (наказ №8-ЛС від 20.01.1992 року);

- 10.12.1992 року - звільнено по переводу п.5 ст.26 КЗпП України (наказ №463 від 10.12.1992 року);

- 18.12.1992 року - Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат прийнято в поряду переведення в Управління мехремонт слюсарем ремонтником по обладнанню в металургійному цеху №3 по 4 розряду (наказ №1703 від 18.12.1992 року);

- 01.01.1994 року присвоєно 5 розряд слюсаря-ремонтника (наказ №232к від 21.12.1993 року);

- 05.04.1994 року звільнено по ст.38 КЗпП України (наказ №295 від 05.04.1994 року);

- 06.04.1994 року Мале підприємство «Монтаж» прийнято слюсарем-ремонтником 5 розряду (наказ №88 від 06.04.1994 року);

- 19.05.1995 року звільнено по ст.38 КЗпП України (наказ №198 від 19.05.1995 року);

-16.08.1995 року Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат прийнято в управління «Енергоремонт» слюсарем-ремонтником бригади по виготовленню і ремонту енергетичного обладнання 4 розряду (наказ №452 від 16.08.1995 року);

- 01.10.1997 року - переведено в тому же цеху слюсарем по ремонту обладнання котельних і полоприготувальних цехів 4 розряду (наказ №140к від 06.10.1997 року);

- 01.02.1998 року - присвоєно 5 розряд слюсаря по ремонту котельних і полоприготувальних цехів (наказ №30к від 24.02.1998 року);

- 01.10.2003 року у зв`язку з приведенням у відповідність розрядів робочих з розрядами виконуваних робіт переведено в спеціалізоване управління ремонту і монтажу слюсарем по ремонту обладнання котельних пилоприготувальних цехів ТЕС дільниці №4 по ремонту енергетичного обладнання 4 розряду (наказ №288к від 24.10.2003 року);

- «ДП Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» ДАК`Українські метали» 15.1.2004 року реорганізовано в філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський Титан» (наказ №01 від 16.12.2004 року);

- 01.10.2005 року присвоєно 5 розряд слюсаря по ремонту обладнання котельних і пилоприготувальних цехів дільниці №4 по ремонту енергетичного обладнання ТЕС (наказ №214к від 22.09.2005 року);

- 01.01.2009 року переведено в ремонтно-монтажне управління слюсарем ремонтником відділення №2 по реконструкції і капітальному будівництва 5 розряду (наказ №334к від 26.12.2008 року);

- найменування підприємства філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський Титан» з 05.05.2011 року змінено на філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАО «Кримський Титан» (наказ від 26.04.2011 року №87);

- 01.10.2014 року звільнено по переводу в Філію «Вільногірський ГМК» ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (наказ №527-п від 16.10.2014 року);

- 02.10.2014 року Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» прийнято по переводу в ремонтно-монтажне управління слюсарем ремонтником 5 розряду відділення №2 (наказ №60-п від 16.10.2014 року).

При цьому, суд зазначає, що у рішенні відповідача-1 відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаних періодів, зазначених у трудовій книжці, помилок у їх оформленні, а лише вказано, щодо невідповідності наданих позивачем уточнюючих довідок.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином. Даний факт відповідачами не оспорюється.

Водночас, суд звертає увагу, що здійснення перевірки довідок, пенсійним фондом здійснюється лише у разі відсутності записів у трудовій книжці. Натомість, періоди роботи належним чином зафіксовані у трудовій книжці позивача.

Крім того, вказані професії позивача включені до Списку №1 та Списку № 2, що затверджений постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, постановою Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року та постановою Кабінету Міністрів України, №162 від 11.03.1994 року та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Крім того, до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем, зокрема, надано довідки від 08.05.2023 №224, виданою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» та від 19.04.2023 року №229/51, виданою АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат».

Так, судом встановлено, що відповідно до довідки від 08.05.2023 №224, видана ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» ОСОБА_1 працював повний робочий день у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» за період: з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року виконував роботи утстаткування дільниці гравітації збагачувальної фабрики за професією слюсар-ремонтник, що передбачено списком №2 розділ І підрозділ 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173; - з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 10.03.1994 року виконував роботи з ремонту устаткування в металургійному цеху №3 «Мехремонт» за посадою слюсар-ремонтник з устаткування, що передбачено Списком №1, розділ ХХІІ підрозділ 1 код КП 54б Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10; з 11.03.1994 року по 05.04.1994 року виконував роботи з ремонту устаткування в металургійному цеху №3 управління «Мехремонт» за професією слюсар-ремонтник з устаткування, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 54б Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162; - з 14.08.2000 по 31.08.2000 року виконував роботи з ремонту устаткування в металургійному цеху №3 за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 54б Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162; - з 22.10.201 року по 31.03.2002 року виконував роботи з ремонту устаткування в металургійному цеху №3 за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 54б Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162; - з 12.01.2004 року по 31.01.2004 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 18.11.2005 року по 31.12.2005 року виконував роботи з ремонту устаткування відділення №3 металургійного виробництва за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; -з 14.02.2007 року по 04.03.2007 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 12.03.2008 року по 14.03.2008 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; з 07.07.2008 року по 18.07.2008 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 13.08.2008 року по 09.09.2008 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; з 22.09.2008 року по 30.09.2008 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 11.11.2008 року по 14.11.2008 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 12.08.2009 року по 31.08.2009 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 21.10.2010 року по 09.11.2010 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 08.02.2012 року по 22.12.2012 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 23.07.2012 року по 31.09.2012 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 01.10.2012 року по 20.01.2013 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 21.01.2013 року по 08.02.2013 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 09.02.2013 року по 26.05.2013 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 27.05.2013 року по 12.06.2013 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 13.06.2013 року по 13.01.2014 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 14.01.2014 року по 20.01.2014 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 21.01.2014 року по 16.03.2014 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 17.03.2014 року по 31.03.2014 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 01.04.2014 року по 26.05.2014 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; - з 27.05.2014 року по 05.06.2014 року виконував роботи з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувального виробництва за посадою слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1, код КП 22.1-1б Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; з 06.06.2014 року по 01.10.2014 року виконував роботи з устаткування відділення №2 з ремонту реконструкції та капітальному будівництву збагачувального виробництва дільниці хвостового господарства ремонтно-монтажного управління, що передбачена Списком №2 розділ ІІ підрозділ код КП 2а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Вказана довідка також, містить інформацію щодо перейменування та реорганізації підприємств та відомості щодо проведення атестації робочого місця.

Згідно з довідкою від 19.04.2023 року №229/51, виданою АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ОСОБА_1 працював повний робочий день на філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та періоди

- з 02.010.2014 року по 11.11.2014 року, з 15.11.2014 року по 13.03.2015 року, з 01.05.2015 року по 25.05.2015 року, 01.06.2015 року по 14.03.2016 року, з 11.08.2016 року по 09.01.2017 року, з 24.04.2017 року по 29.05.2017 року, з 01.06.2017 року по 18.10.2017 року, з 01.12.2017 року по 08.01.2018 року, з 28.06.2018 року по 30.06.2018 року, 07.07.2018 року по 07.01.2019 року, з 22.01.2019 року по 27.01.2019 року, з 19.02.2019 року по 19.05.2019 року, з 01.06.2019 року по 02.06.2019 року, з 14.06.2019 року по 17.05.2020 року, з 30.05.2020 року по 28.06.2021 року, з 08.07.2021 року по 08.08.2021 року, з 01.10.2021 року по 01.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 03.07.2022 року, з 09.07.2022 року по 07.08.2022 року, з 17.09.2022 року по 25.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 02.10.2022 року, з 21.12.2022 року по 02.01.2023 року, з 04.02.2023 року по 23.03.2023 року - виконував ремонтні роботи устаткування на дільниці ЗВ хвостового господарювання за професією слюсар-ремонтник, що передбачено Списком №2 розділу ІІ позиція 2а та підрозділ 6, код КП 7233 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36;

- з 12.11.2014 року по 14.11.2014 року, з 16.03.2015 року по 30.04.2015 року, з 20.05.2015 року по 31.05.2015 року, з 15.03.2016 року по 02.08.2016 року, з 03.08.2016 року по 10.08.2016 року, з 10.01.2017 року по 23.04.2017 року, з 30.05.2017 року по 31.05.2017 року, з 19.10.2017 року по 30.11.2017 року, з 09.01.2018 року по 27.06.2018 року, з 01.07.2018 року по 06.07.2018 року, з 08.01.2019 року по 21.01.2019 року, з 28.01.2019 року по 18.02.2019 року, з 20.05.2019 року по 31.05.2019 року, з 03.06.2019 року по 13.06.2019 року, з 18.05.2020 року по 29.05.2020 року, з 29.06.2021 року по 07.07.2021 року, з 09.08.2021 року по 30.09.2021 року, з 02.03.2022 року по 31.03.2022 року, з 04.07.2022 року по 08.07.2022 року, з 08.08.2022 року по 16.09.2022 року, з 26.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 03.10.2022 року по 30.12.2022 року, з 03.01.2023 року по 03.02.2023 року, з 24.03.2023 року по 31.03.2023 року виконував роботи з ремонту устаткування з активністю радіоактивних речовин на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 або його еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіокативних речовин за професією слюсар-ремонтник, що передбачена Списком №1 розділ ХХІІ підрозділ 1 код КП 7233 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Таким чином, позивачем виконано всі вимоги щодо підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо посилань відповідача на протиправність наданих позивачем довідок, про підтвердження наявного трудового стажу видані з порушенням вимог законодавства, суд зазначає наступне.

Надані позивачем довідки засвідчені печаткою підприємства та підписом посадової особи, містить обов`язкові відомості та підстави для її видачі з посиланням на первинні документи та містить інформацію, що підтверджує пільговий стаж позивача.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області при зверненні позивача необґрунтовано не враховано довідки надані позивачем на підтвердження пільгового стажу від 08.05.2023 №224 та від 19.04.2023 року №229/51, оскільки такі безпосередньо впливають на реалізацію конституційного права позивача на соціальний захист, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідачем-1 протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу періоду роботи позивача з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 05.04.1994 року, з 16.08.1995 року по 01.10.2014 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ГМК перейменованого в Вільногірський державний ГМК наказом Міністерства промисловості України № 103 від 26 травня 1993 року, надалі філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» (назву було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»), з 23.01.1989 року по 10.12.1992 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні, з 02.10.2014 року по 31.03.2023 року в якості слюсаря-ремонтника у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

З огляду на вищевказане та враховуючи незарахування відповідачем-1 до пільгового стажу позивача вищевказані періоди роботи, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 19.05.2023 року № 77 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових мовах є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, пільговий страховий стаж, передбачені Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: - з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 05.04.1994 року, з 16.08.1995 року по 01.10.2014 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ГМК перейменованого в Вільногірський державний ГМК наказом Міністерства промисловості України № 103 від 26 травня 1993 року, надалі філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» (назву було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»), з 23.01.1989 року по 10.12.1992 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні, з 02.10.2014 року по 31.03.2023 року в якості слюсаря-ремонтника у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачу пільговий страховий стаж, передбачений Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 05.04.1994 року, з 16.08.1995 року по 01.10.2014 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ГМК перейменованого в Вільногірський державний ГМК наказом Міністерства промисловості України № 103 від 26 травня 1993 року, надалі філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» (назву було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»), з 23.01.1989 року по 10.12.1992 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні, з 02.10.2014 року по 31.03.2023 року в якості слюсаря-ремонтника у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Щодо вимог в частині урахування служби у складі Збройних сил СРСР з 12.10.1986 року по 28.11.1988 року та зобов`язання відповідача врахувати конкретно за Списком № 1 13 років 8 місяців, за Списком № 2 з урахуванням служби у складі Збройних сил СРСР з 12.10.1986 року по 28.11.1988 року 7 років 2 місяця, суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача-1 не має відмови у зарахуванні позивачу служби у складі Збройних сил СРСР з 12.10.1986 року по 28.11.1988 року, а тому таки вимога позивача на думку суду є передчасною.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією №18 від 08.06.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково та оскаржуване рішення прийнято відповідачем-1 частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 536,80 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області від 19.05.2023 року № 77 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно із пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати досягнення віку 55 років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 , на пільгових умовах з дати досягнення віку 55 років як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати періоди роботи: з 24.07.1986 року по 03.10.1986 року, з 18.12.1992 року по 05.04.1994 року, з 16.08.1995 року по 01.10.2014 року на посаді слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ГМК перейменованого в Вільногірський державний ГМК наказом Міністерства промисловості України № 103 від 26 травня 1993 року, надалі філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» (назву було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»), з 23.01.1989 року по 10.12.1992 року в якості слюсаря-ремонтника у Верхньодніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні, з 02.10.2014 року по 31.03.2023 року в якості слюсаря-ремонтника у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах починаючи з дати досягнення віку 55 років, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв