Справа № 607/11681/23
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 Справа №607/11681/23

Провадження №2а/607/257/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Баб`як Н.О.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Климчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Круцька М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7070493 від 28 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів: Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Круцька М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7070493 від 28 травня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позов обґрунтовує тим, що 28 травня 2023 року близько 15.00 год. до автомобіля Шкода Фабіа н.з. « НОМЕР_1 », який був припаркований біля будинку №6 по вул. Торговиця в м. Тернополі, в якому знаходився він на місці водія, підійшов інспектор ДПП НПУ Круцько М.В., який повідомив про порушення ним ПДР при перетині осьової (горизонтальної) розмітки. Проте, позивач вказує, що у місці, на яке вказав інспектор, осьова розмітка була відсутня та таке місце не знаходилось в зоні дії будь-яких обмежувальних чи заборонних знаків. Крім того, відповідач надав йому менше 3 годин для залучення захисника, проте він не зміг у неділю за 2 год. 30 хв. укласти договір з адвокатом, тому вважає, що виклик до підрозділу патрульної поліції порушує його право на захист. Позивач зазначив, що відповідач не пред`явив належних та допустимих доказів правопорушення. З постанови неможливо зрозуміти у якому саме місці він перетнув лінію дорожньої розмітки, адже вул. Торговиця в м. Тернополі доволі довга і горизонтальна розмітка на її проїзній частині змінюється. У місці на яке вказував відповідач, де він нібито перетнув лінію горизонтальної розмітки, будь-яка розмітка (тим більше біла) відсутня. Таким чином, позивач стверджує, що зазначене в постанові правопорушення він не вчиняв, автомобілем з таким номерним знаком за обставин, зазначених в постанові, не керував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представником відповідача - Департаменту патрульної поліції через канцелярію суду подано відзив на позов, згідно якого представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 28 травня 2023 року близько 15 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Торговиця, 8, керуючи автомобілем Шкода д.н.з. НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач стверджує, що відеозаписом з автомобільного реєстратора чітко зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме здійснення перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. Щодо тверджень позивача про те, що на його клопотання про бажання скористатися правовою допомогою відповідач надав йому менше 3 годин зазначає, що позивач зловживає правом на захист, оскільки як відомо він сам являється адвокатом та представляє інтереси позивачів. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Климчук О.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, пославшись на доводи, викладені у відзиві на позов.

Інспектор Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Круцько М.В. в судове засідання не з`явився хоча про час та місце такого повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що 28 травня 2023 року поліцейським УПП в Тернопільській області інспектором старшим лейтенантом поліції Круцько М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7070493, згідно якої 28 травня 2023 року о 15.15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 в м. Тернополі, по вул. Торговиця, 6, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вимогами пункту 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі якихсуд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилання на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї, окрім клопотання та запрошення, додано відео з н/к 472557.

Зазначене відео, в якості доказу, долучено представником відповідача до відзиву на позов, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд, дослідивши надане відео з н/к 472557 встановив, що на ньому зафіксовано спілкування поліцейських із позивачем (файл export-s2jfb), яке розпочинається з моменту, коли інспектор підходить до припаркованого транспортного засобу, з якого, із сидіння водія, виходить ОСОБА_1 . Проте, на вказаному відео не зафіксовано керування позивачем транспортним засобом та перетин ним суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1.

Окрім зазначеного вище відео представником відповідача в якості доказу надано відео із реєстратора службового транспортного засобу працівників поліції (файл video_2023-06-20_10-10-18). Проте, на ньому також відсутні дані, які б вказували, що ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Так, на вказаному відеозаписі зафіксовано рух автомобіля Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Торговиця в м. Тернополі, який здійснює поворот ліворуч. Однак, у місці здійснення такого повороту водієм автомобіля вбачається, що біла горизонтальна розмітка відсутня на вказаній ділянці дороги. В подальшому, після місця здійснення повороту слідує, що починається біла розмітка, яка поділяє транспортні потоки.

Поряд з цим посилання на відео із реєстратора службового транспортного засобу працівників поліції, як на доказ, відсутнє в постанові серії ЕАС №7070493, тому не може бути взято судом до уваги під час розгляду справи про оскарження цієї постанови.

Отже, наданими представником відповідача доказами не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 п.34 ПДР.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує і те, що Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 року висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений і тому таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті зазначеного - дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вказане вище, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові від 28 травня 2023 року не підтверджується жодним належним і допустимим доказом.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача, та підтвердження вчинення ним вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що дії інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, відтак постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

При цьому, вирішуючи заявлений адміністративний позов, суд враховує вимоги ч.3 ст.286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право прийняти лише такі рішення: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Окрім цього, частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 26 червня 2023 року за №. Приймаючи до уваги, що суд, в частині скасування оскаржуваної постанови задовольняє позов, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 139, 243-246, 257, 258, 260, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7070493 від 28 травня 2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В задоволенні інших вимог позивача відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Круцько М.В., адреса: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна