Справа № 127/29284/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/29284/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вохмінова О.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

08 серпня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Марцінявського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії АПО № 212967 від 11.12.2019 року про накладення стягнення за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до поліцейського Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Марцінявського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії АПО № 212967 від 11.12.2019 року про накладення стягнення за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та надання доказів сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2023 позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з неусунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 20.12.2022.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 постанову серії АПО № 212967 від 11.12.2019 про накладення стягнення за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП було прийнято без його участі, копію вказаної постанови він за власної ініціативи отримав у відділі ДВС 08.11.2021 року.

Частиною 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом із позовом ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, однак, поважних причин пропуску строку і підстав для його поновлення позивач не вказав. Зазначив, що з позовом про оскарження постанови серії АПО № 212967 від 11.12.2019 звертається повторно.

На виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву, в якій вказав, що копію оскаржуваної постанови отримав 08.11.2021, та в строк, встановлений ст. 286 КАС України оскаржив її до суду, що підтверджується ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2022.

Разом з тим, доказів звернення до суду 18.11.2021 з позовом про скасування постанови серії АПО № 212967 від 11.12.2019 року про накладення стягнення за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП, як вказує позивач, він не надав, копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 06.10.2022 року, на яку посилався, не надав.

За правилами ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно звернутись до суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів враховує, що ані до позовної заяви, ані до заяви на виконання ухвали суду позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали звернутись до суду з позовною заявою у строк, встановлений ст. 286 КАС України. За відсутності відповідних доказів, зокрема й тих, на які посилається позивач в позовній заяві, суд першої інстанції позбавлений можливості встановити поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Водночас, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліків позовної заяви в частині подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску цього строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині необхідності сплати судового збору ОСОБА_1 за оскарження постанови про притягнення до його до адміністративної відповідальності, колегія суддів враховує наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону № 3674-VI містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Водночас, частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року N 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон №3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI.

Щодо посилань позивача на п.13 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI, відповідно до якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що предметом спору в даній справі є постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що не пов`язано із захистом його порушених прав як учасника бойових дій з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача обов`язку зі сплати судового збору.

Враховуючи, що позивач не виконав вимоги ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2022 в частині, що стосується сплати судового збору, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав несплати судового збору є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки до апеляційної скарги позивачем не надано доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів відсутності у позивача обов`язку зі сплати судового збору, які були б безпідставно залишені судом першої інстанції. Отже, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ч.2 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.