Справа № 344/12063/23
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Маланій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_1 (надалі - також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Департаменту патрульної поліції (надалі - також «Відповідач») про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Як зазначила в позовній заяві Позивач, докази на підтвердження факту вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні, оскільки її транспортний засіб не блокував рух іншим транспортним засобам.

Крім того, у позовній заяві Позивач посилалася на процедурні порушення, допущені під час притягнення її до адміністративної відповідальності.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Відповідача - Департаменту патрульної поліції, - направив на адресу Суду Відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості. На підтвердження законності оскаржуваної постанови надано суду відповідні документи.

Зокрема, заперечуючи проти позову, представник Відповідача у відзиві та в судових засіданнях покликався на те, що оскільки Позивач вчинила порушення Правил дорожнього руху, а саме - припаркувала свій транспортний засіб з порушенням ПДР - а саме - заблокувала виїзд іншому транспортному засобу, Позивача було у встановленому чинним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху регулювання стоянка забороняється:

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - також «КУпАП») ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

18 квітня 2023 року інспектором лейтенантом поліції 1 бат. 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Гірним Н.І. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6853180, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Дану постанову було оскаржено ОСОБА_1 в адміністративному порядку (а.с.10-12).

Рішенням начальника управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Костенком О.О. постанову серії ЕАС №6853180 від 18.04.2023 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 скасовано, справу надіслано на новий розгляд.

29 травня 2023 року інспектором лейтенантом поліції 1 бат. 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Гірним Н.І. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7073469, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Вказану постанову оскаржено ОСОБА_1 в адміністративному порядку (а.с.16-19).

Листом від 20 червня 2023 року УПП в Івано-Франківській області повідомлено ОСОБА_1 про залишення без змін постанови серія ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року, винесеної інспектором лейтенантом поліції 1 бат. 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Гірним Н.І.

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Крім того, просить поновити строк на оскарження даної постанови.

1) Щодо строків оскарження постанови Суд зауважує наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно пункту 1 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частина друга статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Оскільки Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористалася правом на оскарження постанови від 29.05.2023 року в адміністративному порядку до вищестоящого органу, остаточне рішення за результатами якого нею отримано 26.06.2023 року (а.с.19), а дану позовну заяву подано до суду 03.07.2023 року, Суд приходить до висновку про те, що строк звернення до суду ОСОБА_1 не пропущено.

2) Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - інспектор Відповідача, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Сітроен, номерний знак НОМЕР_1 , 18.04.2023 року о 16:45:49, м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 61, здійснив стоянку у місці, де ТЗ, що зупинився, унеможливлював рух інших ТЗ, чим порушив п.15.10.д ПДР - Порушення стоянки у місцях, де ТЗ, що стоїть, робить неможливим рух інших ТЗ або пішоходам.

До постанови додано відео з нагрудної камери 471276, 471282 (пункт 7 постанови).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В ході розгляду даної адміністративної справи Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язку щодо доведення правомірності винесеної постанови, яка оскаржується Позивачем, надано Суду належні докази на підтвердження такого.

Так, до матеріалів справи не надано відповідних фотороздруківок, на яких чітко би вбачалось фіксацію автомобіля Позивача у місці, стоянка на якому перешкоджала руху іншому транспортному засобу.

Зі слів представника Відповідача, таким доказом вчинення Позивачем відповідного адміністративного правопорушення є відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, який вівся 18.04.2023 року при первинному розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, зі змісту даного відео неможливо однозначно дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у частині порушення пункту 15.10.д ПДР.

Покладання інспектором поліції в основу такого висновку про наявність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення виключно пояснень громадянки, яка звернулася на лінію 102 щодо блокування її транспортного засобу транспортним засобом ОСОБА_1 , є безпідставним, оскільки висновок про блокування руху іншого транспортного засобу повинен прийматися саме інспектором поліції на підставі належних та допустимих доказів, а не суб`єктивних припущень.

Посилання в судовому засіданні на ту обставину, що зі змісту відео видно факт блокування проїзду іншому транспортному засобу містить характер припущень.

При цьому в рамках розгляду адміністративних справ саме на Відповідача, як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто подання належних доказів щодо складу конкретного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, інспектором Відповідачем не було належним чином встановлено дійсних обставин справи (з отриманням підтверджуючих доказів), а, відтак, оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення не може вважатися обгрунтованою.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, Суд відхиляє доводи сторони Позивача щодо відсутності у вищестоящого органу (керівника УПП) повноважень щодо направлення справи на новий розгляд, оскільки такі повноваження закріплено в пункту 2 частини 1 статті 293 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 3, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7073469 від 29 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, , витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.