Справа № 213/3347/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 213/3347/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну ОСОБА_1 від 14.07.2023

на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.06.2023 року (головуючий суддя Попов В.В.)

в адміністративній справі №213/3347/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Інспектора 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Литвина Владислава Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 20.12.2022 звернувся 20.12.2022 до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу з позовом до відповідача Інспектора 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Литвина Владислава Миколайовича, в якому просив:

- скасувати постанову інспектора 3 взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в м. Кривий Ріг Литвина В.М. серії ДПО18 № 770063 від 10.12.2022 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позову вказано, що згідно з вказаною постановою 10.12.2022 року приблизно о 19.30 год. в м.Кривий Ріг по вул. Недєліна, біля будинку №24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якого освітлення заднього номерного знаку було синього кольору, що не відповідає вимогам п.31.4.3а ПДР України. Вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, оскільки правила дорожнього руху не передбачають знання водіями усіх таблиць Державних технічних стандартів. Зазначає, що освітлення номерного знаку він не змінював, автомобіль купляв же з такою підсвіткою. До того зазначив, що поліцейський навіть не намагався з`ясувати, чи створював його автомобіль з такою підсвіткою номерного знаку, перешкоду чи небезпеку для інших учасників руху.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.06.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п.2.3(а) вказаних Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Тому позивач, який керував транспортним засобом, як при купівлі автомобіля, так і перед початком руху повинен був перевірити дану технічну несправність і своєчасно усунути її.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що відповідач не надав суду жодного належного та допустимомого доказу протиправних дій позивача, тому не довів вину останнього. Зауважує, що відповідачем не надано технічних документів якими підтверджено, що заводський варіант підсвітки номерного знаку автомобіля, яким керував позивач, має білий колір світла.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою поліцейського інспектора 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Литвина В.М. серії ДПО 18 №770063 від 10.12.2022 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 10.12.2022 року, приблизно о 19.30 год. в м. Кривий Ріг по вул. Недєліна, біля будинку № 24, керував транспортним засобом «Dееwo-Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , у якого освітлення заднього номерного знаку було синього кольору, що не відповідає вимогам п.31.4.3а ПДР України (а.с. 4).

В якості доказу вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення додано оптичний носій з відеозаписом з місця події, який (а.с.50).

Позивач вважає протиправною постанову серії ДПО 18 №770063 від 10.12.2022 року про накладення на нього штрафу в розмірі 340грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КУпАП, норми Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

В силу ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п.31.4.3(а) ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів, зовнішні світлові прилади яких, а саме: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно з п.6.1 ДСТУ 3649:2010 (Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання), не дозволено змінювати розташування ПЗС (прилад зовнішній світловий), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ (колісний транспортний засіб).

Статтею ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з нормою частини першої цієї статті, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 статті 121 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

чи було вчинено адміністративне правопорушення,

чи винна дана особа в його вчиненні,

чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

чи заподіяно майнову шкоду,

чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою ч.3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другої цієї статті, має містити також відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Виходячи з положень ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції досліджені докази, зокрема - відеозапис з наданого відповідачем носія відеоінформації, яким підтверджуються викладені в постанові серії ДПО 18 №770063 від 10.12.2022 року обставини правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 автомобілем «Dееwo-Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , з освітленням заднього номерного знаку світодіодною стрічкою синього кольору.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано піддав критиці доводи представника позивача, стосовно того, що під час зупинки автомобіля його номерний знак був підсвічений фарами патрульної поліції, що, начебто спотворило зображення, а також доводи виключення вини позивача.

Так, оскільки подія відбувалася в темну пору доби, то ввімкнені фари будь-якого транспортного засобу є обов`язком для водія.

При цьому під час зауважень і складання постанови у відношенні позивача, позивач не заперечував факт наявності на автомобілі («Dееwo-Nexia», н/з НОМЕР_1 ) переобладнаних зовнішніх світлових приладів.

Позивач вважає, що у вчиненні правопорушення відсутня його вина, оскільки поліцейським не встановлено факт переобладнання освітлення на номерах автомобіля саме позивачем.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.

Нормою ч.1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Також пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.3 (а) вказаних Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, який керував транспортним засобом, як при купівлі автомобіля (як майбутній власник), так і перед початком руху повинен був перевірити дану технічну несправність і своєчасно усунути її.

Зокрема, статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Отже, вказана конституційна норма покладає на власника відповідні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 14.07.2023 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.06.2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 10.08.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова виготовлена 10.08.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова