Справа № 757/22426/23-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви в адміністративному порядку ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, подана в адміністративному порядку, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, визначено суддю та передано 02 червня 2023 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді 05 червня 2023 року позовна заява залишена без руху, засвідчену належним чином копію якої було направлено засобами поштового зв`язку на адресу заявника, вказану нею як місце проживання, та згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3006- від 22 квітня 2022 року: АДРЕСА_1 .

Згідно із інформацією, зазначеною у довідці Ф-20 про причини повернення / досилання поштового відправлення, копію ухвали заявнику не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

13 липня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо усунення недоліків, яку передано судді 09 серпня 2023 року, й у котрій позивач вказала, що не отримувала ухвали суду про залишення без руху її позовної заяви і дізналася про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 30 червня 2023 року. Щодо подання до суду свого примірника оригіналу або засвідчену належним чином копію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № 1КІ від 27 лютого 2023 року, винесену інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюком В. І., ОСОБА_1. повторила виклад обставин про те, що їй постанова не була вручена 27 лютого 2023 року, не залишена на лобовому склі її транспортного засобу, а про її існування дізналася 28 квітня 2023 року під час відвідування Регіонального сервісного центру МВС України та, того ж дня, з мобільного застосунку. У прохальній частині заяви просила витребувати у Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оспорювану нею постанову, оскільки, як наведено у заяві, постанова відсутня у позивача, вона її не бачила й не отримувала.

Положення статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною другою вказаної статті Кодексу, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи положення статті 80 КАС України, вивчивши заяву ОСОБА_1 від 04 липня 2023 року (щодо усунення недоліків), суд приходить до висновку, що заява не містить викладу заходів, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як закріплено у положеннях частини першої 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху не виконано стороною заявника, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-20, 45, 80, 159-169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І. В. Литвинова