Справа № 360/739/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/739/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 06 липня 2023 року через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22 з 21.09.2021 з обмеженням максимального розміру, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 21.09.2021 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 21.09.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є пенсіонером МВС України з 21.09.2021 та має пільги, встановлені законодавством України для пенсіонерів, в тому числі на перерахунок пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15.02.2022 № 14 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21.09.2021, врахувавши до грошового забезпечення, з якого нараховано пенсію, суму індексації грошового забезпечення в розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням за період з 01.09.2019 по 31.08.2021, з урахуванням раніше виплачених коштів.

17.05.2023 відповідач на виконання рішення у справі № 360/1390/22 здійснено перерахунок пенсії позивача.

Після перерахунку, 05.06.2023 позивач отримав пенсію за червень 2023 року в сумі 20930,00 гривень.

Вивченням 18.06.2023 на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України https://portal.pfu.gov.ua електронного кабінету Позивача, а саме розділу «Моя пенсія», встановлено, що відповідачем безпідставно зменшено розмір пенсії позивача та обмежено її максимальним розміром.

Так, згідно даних розділу «Моя пенсія» на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України https://portal.pfu.gov.ua електронного кабінету Позивача станом на 18.06.2023 зазначено: «Складові пенсійної виплати: Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 12787,6. З урахуванням індексації: 16525,43. З урахуванням доплати: 19722,33. Індексація базового ОСНП 2022 (15984,5*0,140): 2237,83. Індексація базового ОСНП 2023 (18222,33*0,197): 1500. В т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 12787,6: 3196,90. Інвалід війни 3 групи /при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7) : 627,90. Інвалід війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с: 50,00. Непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 П«А» дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1046,50. Непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 П«А» дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1046,50. ПІДСУМОК ПЕНСІІ? (з надбавками): 22493,23. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00».

Позивач 18.06.2023 звернувся на адресу відповідача с заявою з проханням повідомити з яких підстав зменшено основний розмір пенсії позивачу. Заяву зареєстровано на веб порталі Пенсійного фонду України за номером ВЕБ-12001-Ф-С23-134693, та відповідача за вхідним номером № 4486/Л-1200-23 від 19.06.2023.

Відповідач за розглядом звернення позивача від 18.06.2023 надіслав відповідь від 28.06.2023 № 4276-4486/Л-02/8-1200/23, що статтею 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі- Закон № 2262) визначено, що максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України Про державний бюджет на 2022 рік прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2022 визначено на рівні 2093 гривні. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі №360/1390/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії Позивачу з 21.09.2021, врахувавши до грошового забезпечення, з якого нараховано пенсію, суму індексації грошового забезпечення в розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням за період з 01.09.2019 по 31.08.2021, з урахуванням раніше виплачених коштів. Враховуючи те, що вищезазначеним судовим рішенням зобов`язань щодо обчислення пенсії позивачу без обмежень максимальним розміром на відповідача покладено не було, тому відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром.

Вважає дії відповідача протиправними.

26 липня 2023 року на електронну пошту Луганського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не погоджується із наведеними позивачем обставинами та правовими підставами, з огляду на таке.

Позивач перебуває на обліку відповідача, як отримувач пенсії по інвалідності з 01.09.2021, призначеної відповідно до пункту а статті 21 Закону № 2262, а саме 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи).

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668 внесено зміни до статті 43 Закону № 2262, а саме: визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На час призначення позивачу пенсії розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність, визначений Законом України Про Державний бюджет на 2020 рік, становив 1769,00 гривень. Законом України Про Державний бюджет на 2021 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01 липня 2021 року - 1854,00 гривні, з 01 грудня 2021 року - 1934,00 гривні. Законом України Про Державний бюджет на 2022 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01 липня 2022 року - 2027,00 гривень, з 01 грудня 2022 року - 2093,00 гривні. Виплата пенсії з урахуванням обмежень, визначених чинним законодавством України, позивачу проводиться починаючи з 01.07.2021.

Питання максимального розміру пенсії регламентовано ст.13 та частиною 7 ст. 43 Закону № 2262. Відповідно до статті 13 Закону № 2262 в редакції Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166- VII від 27.03.2014 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зазначені законодавчі норми викладені в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI, який набув чинності з 01.10.2011 (зі змінами, внесеними згідно із Законом від 24.12.2015 № 911-VIII).

Так, відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до […] , в тому числі і Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, розмір призначеної або перерахованої відповідно до Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема і належної позивачу пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22 зобов`язано Головне управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з 21.09.2021, врахувавши до грошового забезпечення, з якого нараховано пенсію, суму індексації грошового забезпечення в розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням за період з 01.09.2019 року по 31.08.2021, з урахуванням раніше виплачених коштів. Враховуючи те, що вищезазначеним судовим рішенням зобов`язань щодо обчислення пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до пункту а статті 21 Закону № 2262, а саме 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи) без обмежень максимальним розміром на Головне управління покладено не було, перерахунок проведено відповідно норм чинного на час перерахунку, пенсійного законодавства України. Відповідно до рішення другого сенату Конституційного суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення Відтак норма щодо обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, втратив чинність лише з 13.04.2023.

З урахуванням викладених обставин, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.07.2023 витребувано додаткові докази у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі №360/1390/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21 вересня 2021 року, врахувавши до грошового забезпечення, з якого нараховано пенсію, суму індексації грошового забезпечення в розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням за період з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Позивач звернувся із заявою без дати та без номера до відповідача в якій просив повідомити, зокрема, підстави зменшення основного розміру пенсії позивачу та призначенням пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 28.06.2023 № 4276-4486/Л-02/8-1200/23 відповідач повідомив позивача, що статтею 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі- Закон № 2262) визначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України Про державний бюджет на 2022 рік прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2022 визначено на рівні 2093 гривні. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 21.09.2021, врахувавши до грошового забезпечення, з якого нараховано пенсію, суму індексації грошового забезпечення в розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням за період з 01.09.2019 по 31.08.2021, з урахуванням раніше виплачених коштів. Враховуючи те, що вищезазначеним судовим рішенням зобов`язань щодо обчислення пенсії позивачу без обмежень максимальним розміром на відповідача покладено не було, тому відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою № за Дорученням № Д/2 пенсіонер: ОСОБА_1 за період з вересня 2021 року до лютого 2023 року підлягало виплаті: 5357,37 грн (вересень 2021 року), 16072,10 грн (жовтень, листопад 2021 року), 16212,10 грн (грудень 2021 року, січень 2022 року), 19340,00 грн (лютий 2022 року), 20930,00 грн (січень, лютий 2023 року).

За даними електронного кабінету позивача порталу електронних послуг Пенсійного фонду України основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 12787,6. З урахуванням індексації: 16525,43. З урахуванням доплати: 19722,33. Індексація базового ОСНП 2022 (15984,5*0,140): 2237,83. Індексація базового ОСНП 2023 (18222,33*0,197): 1500. В т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 12787,6 : 3196,90. Інвалід війни 3 групи /при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7) : 627,90. Інвалід війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с: 50,00. Непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 П«А» дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1046,50. Непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 П«А» дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1046,50. ПІДСУМОК ПЕНСІІ? (з надбавками): 22493,23. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00».

Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років у пенсійні справі пенсія позивача до виконання рішення суду від 11.08.2022 у справі № 360/1930/22 станом на 21.09.2021 складала 15312,14 грн, станом на 01.05.2023 складала 21410,29 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії - 20930,00 грн.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійні справі пенсія позивача після виконання рішення суду від 11.08.2022 у справі № 360/1930/22 станом на 01.06.2023 складала 22493,23 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії - 20930,00 грн, станом на 01.08.2023 складає 22493,23 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії - 20930,00 грн.

За Інформацією про нараховану та фактично виплачену пенсію за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 21.09.2021 (дата призначення пенсіі?) по 31.07.2023, з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22 розмір нарахованої пенсії склав: вересень 2021 року 5357,37 грн, жовтень листопад 2021 року 16072,10 грн, грудень 2021 року січень 2022 року 16212,10 грн, лютий червень 2022 року 19340,00 грн, липень листопад 2022 року 20270,00 грн, грудень 2022 року липень 2023 року 20930,00 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 43 Закон № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

08.07.2011 прийнято Закон України № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 (далі - Закон № 3668-VI), частиною другою якого було визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про Національний банк України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", «Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом № 3668-VI внесено зміни до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, частину 5, яка із врахуванням змін, внесених Законом № 1080-VIII від 12.04.2016 є частиною 7, викладено в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність"» (підпункт 8 пункту 6 розділу II).

В подальшому, із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII вказану частину статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 за результатами розгляду справи № 1-38/2016 ( рішення № 7-рп/2016) зазначено, що Суд:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- положення частини сьомої статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України в цьому рішенні зазначив, що оспорюваними положеннями Закону № 2262-ХІІ тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43).

Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІII (далі Закон №1774-VІII), який набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, який згідно Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

На переконання суду, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ в цілому визнано неконституційним з 20.12.2016, що означає, що з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ, а отже, зміни внесені Законом від 06.12.2016 №1774-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Отже, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної у відповідності до Закону № 2262-ХІІ, максимальним розміром.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, від 27.01.2022 у справі № 240/7087/20, від 17.02.2022 у справі № 640/11168/20, від 11.07.2022 у справі № 620/613/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 22.02.2023 у справі № 640/15422/19 та від 29.06.2023 у справі № 580/6094/21.

На підставі наведеного, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що згідно зі статтею 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсій, призначених згідно Закону № 2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15.12.2020 встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-ІХ від 03.11.2022 установлено у 2023 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

З матеріалів страви, а саме з Інформації про нараховану та фактично виплачену пенсію за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 21.09.2021 (дата призначення пенсії) по 31.07.2023, з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 360/1390/22, поданої до суду 09.08.2023, встановлено, що на виконання рішення суду у справі № 360/1390/22 позивачу здійснено перерахунок пенсії та з лютого 2022 року виплачено пенсію в розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, що свідчить про обмеження максимального розміру пенсії відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

З наведеного слідує, що відповідачем обмежено розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з лютого 2022 року, що не заперечується останнім.

Тобто, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність починаючи з лютого 2022 року, а не з 21 вересня 2021 року, як вважає позивач.

Із матеріалів справи слідує, що позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ з 21.09.2021 (після ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016), отже дія вказаних положень Закону № 3668-VI щодо визначення максимального розміру пенсії не застосовується до пенсії позивача.

За приписами статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На час спірних правовідносин спеціальний Закон № 2262-ХІІ не передбачає обмежень пенсії, призначених згідно цього закону, максимальним розміром.

Закон №2262-XII є спеціальним у спірних правовідносинах, а тому саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд зауважує, що положення статті 2 Закону № 3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Разом з цим, застосування положень Закону № 3668-VI щодо військовослужбовців заперечує наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

На переконання суду, невизнання в окремому порядку неконституційним допоміжного (доповнюючого) Закону № 3668-VI не змінює правового регулювання спірних правовідносин.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що відповідач, не приймаючи обґрунтованого рішення, проте листом відмовив позивачу у перерахунку та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

Також на користь зазначеного висновку суду апеляційної інстанції свідчить стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, в рішенні ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (за заявою № 68385/10 та № 71378/10) зазначено, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Отже, відповідачем протиправно обмежено максимальним розміром належну позивачу пенсію.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6 КАС України).

З урахуванням викладеного, враховуючи характер спірних правовідносин та обізнаності відповідача про застосування відсоткового значення розміру пенсії, яке раніше визнавалось судом незаконним, належним способом захисту порушеного права в цьому випадку є:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії за вислугу років максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.02.2022;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, з 01.02.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов слід задовольнити частково.

Позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, тому підстави для прийняття рішення про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 , 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії за вислугу років максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.02.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, з 01.02.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива