Справа № 240/13978/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/13978/23

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання в повному обсязі запитуваної інформації на його запит від 13.02.2023 року;

- зобов`язання надати відповідь на запит від 13.02.2023 року в повному обсязі запитуваної інформації;

- стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00грн.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" звертався до Відповідача із вказаним запитом від 13.02.2023 року щодо розміру коштів, сплачених ТОВ "Антарес Агро" за оренду земельної ділянки за кадастровим номером :02:00:8102 за періоди з 29.04.2021 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року. Відповідач листом від 17.02.2023 року відмовив Позивачу в наданні такої інформації по тій причині, що не є розпорядником такої інформації. Така відмова є протиправною, так як Відповідач обізнаний щодо розміру сплаченої орендної плати.

Крім того, вказаною бездіяльністю Позивачу заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 10000,00грн.

Ухвалою суду від 22.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Відповідача по даній справі, на позовну заяву проти позову заперечується. Як зазначено у відзиві, на вказаний Позивачем у позові запит Позивачу надано відповідь листом від 17.02.2023 року. Відповідач вважає, що не є розпорядником запитуваної інформації, так як облік податків, які надійшли до бюджету, в тому числі з оренди землі, віднесено до повноважень податкових органів.

Відповідач вважає, що Позивачем не зазначено жодних конкретних фактів, які б створювали підстави для стягнення моральної шкоди, і Позивачем не зазначено жодних доказів на підтвердження розміру такої моральної шкоди.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Як зазначено в позові, ОСОБА_1 : відповідно до вимог ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" 13.02.2023 року звернувся до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області із запитом щодо розміру коштів, сплачених ТОВ "Антарес Агро" за оренду земельної ділянки за кадастровим номером :02:00:8102 за періоди з 29.04.2021 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року.

Судом встановлено та визнається сторонами, що листом від 17.02.2023 року Відповідач відмовив Позивачу в наданні запитуваної інформації, а саме інформацію щодо розміру коштів, сплачених ТОВ "Антарес Агро" за оренду земельної ділянки за кадастровим номером :02:00:8102 за періоди з 29.04.2021 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року.

Судом встановлено та визнається сторонами, що така відмова Відповідача зумовлена тим, що Відповідач не є розпорядником запитуваної інформації. Як зазначено в оскаржуваному листі від 17.02.2023 року, розпорядником запитуваної інформації є податкові органи, а саме ГУ ДПС в Житомирській області.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.

Безспірно, за змістом статті 5 зазначеного Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Приписами частин першої, другої статті 19 Закону № 2939-VI закріплено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Суд погоджується із доводами Позивача, що у відповідності до вимог ч.1 ст.20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд враховує, що в розумінні вимог ст.13 Закону № 2939-VI Відповідач, як орган місцевого самоврядування, відноситься до розпорядників інформації для цілей цього Закону.

Одночасно суд враховує, що за визначенням, закріпленим у статті 1 цього ж Закону N 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Таким чином, Відповідач може бути розпорядником лише тієї інформації, яка була отримана або створена ним в процесі виконання своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у його володінні.

Як стверджує Відповідач, орендна плата за користування земельною ділянкою, відносно якої мав місце запит Позивача, є відповідним податком, адміністрування якого і контроль за своєчасною сплатою покладено на відповідні податкові органи, а тому саме ці органи є розпорядниками запитуваної Позивачем інформації.

Такі доводи Відповідача відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, відповідно до вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В силу приписів ст.19-1 цього Кодексу контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, до яких відносяться державні податкові інспекції:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

- контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

- надають адміністративні послуги платникам податків, зборів, платежів.

Суд погоджується із доводами Відповідача, наведеними у відзиві, що відповідно до вимог ст.22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в тому числі, коли розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Разом з тим, Відповідач не врахував, що в силу приписів ч.3 ст.22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

При розгляді запиту Позивача від 13.02.2023 року Відповідач не врахував вказані вимоги ч.3 ст.22 Закону № 2939-VI, не дотримав їх, що призвело до порушення прав Позивача, передбачених цим Законом.

Суд враховує, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Безспірно, в силу вимог ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вказане порушене право Позивача може бути захищене судом шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Порушене в цій частині право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області у відповідності до вимог ч.3 ст.22 Закону № 2939-VI направити запит від 13.02.2023 року ОСОБА_1 належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Одночасно суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, Позивач всупереч вимог статті 77 КАС України в позовній заяві не зазначив в чому полягає завдана йому шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Більш того, Верховний суд зазначає, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат в даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області при розгляді запиту ОСОБА_1 від 13.02.2023 року на публічну інформацію.

Зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області (вул. Небесної Сотні, 2, смт. Брусилів, Житомирська область, 12601, ) у відповідності до вимог ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" направити запит від 13.02.2023 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

В задовленні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк