Справа № 522/12185/23
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/522/4/23
УХВАЛА

11 серпня 2023 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянув клопотання ОСОБА_1 про зміну утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на заставу по справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року по справі № 522/17619/22 задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 17.01.2023 року по справі № 522/17621/22 задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України. Примусово видворено з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 червня 2023 року Головне управління міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року адміністративний позов № 522/12185/23 Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задоволено.

Продовжено строк затримання на шість місяців по 26.12.2023 року громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року залишено без змін.

08 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про зміну утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на заставу по справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, клопотання разом з матеріали справи передані судді Чернявській Л.М. 11 серпня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пункт 16 частини 1 статті 1 Закону визначає, що паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані ст. 289 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін. Розгляд справ про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства може проводитися у режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом (ч. 14 ст. 289 КАС України).

Адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви (ч. 15 КАС України).

Здійснивши аналіз зазначених правових норм, можна дійти висновків, що за наявності певних обставин, як це передбачає ч. 1 ст. 289 КАС України, до іноземця може бути застосовано такі заходи як, зокрема затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1 ч. 1 вказаної статті).

Водночас, слід зазначити, що положення наведеної норми передбачають як затримання з метою ідентифікації, або затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, або ж затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України тощо.

Системний аналіз наведеної вище норми зумовлює про те, що вибір заходу в ч. 1 ст. 289 КАС України здійснюється на розсуд центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Службою безпеки України про що й подається відповідна позовна заява до суду. При цьому, у згаданій статті не передбачено можливості зміни заходу в ході розгляду справи за клопотанням відповідача або залучення у цій справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, а враховуючи логіку норм процесуального закону, зміна заходу можлива лише за ініціативою позивача ГУ ДМС в Одеській області, тобто як зміна позовних вимог.

Натомість ГУ ДМС в Одеській області не зверталось до суду першої інстанції по справі з письмовим клопотанням про зміну позовних вимог шляхом зобов`язання внести заставу громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 .

ГУ ДМС в Одеській області звертаючись до суду першої інстанції обрав спосіб реалізації адміністративної дієздатності у формі продовження затримання громадянина Російської ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 26 грудня 2023 року з поміщенням до Державної установи «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

За такого предмету позову, позивач ГУ ДМС в Одеській області повинен довести наявність підстав, що підтверджували б необхідність застосування саме такого способу реалізації повноважень в міграційній сфері, а саме наявність фактів та обставин щодо неможливості ідентифікації громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 як такого та надати факти, які могли б стверджувати про можливе ухилення відповідачем виконання рішення про його примусове видворення тощо.

Слід зазначити, що суд, задовольняючи позов ГУ ДМС в Одеській області в повному обсязі, дійшов висновків про необхідність застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 найбільш сурового заходу, передбаченого ч. 11 ст. 289 КАС України, - продовження затримання з поміщенням останнього до Державної установи «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» по 26 грудня 2023 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Водночас, виходячи із встановлених обставин даної справи, враховуючи, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 на території України перебував незаконно, останній не підтвердив законні джерела отримання доходу та наявність коштів для повернення у країну походження, у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення позову ГУ ДМС в Одеській області шляхом ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , з метою продовження ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 26 грудня 2023 року з поміщенням до Державної установи «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» по 28 серпня 2023 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Також, питання щодо внесення застави розглядаються при подачі адміністративного позову про продовження ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України чи про застосування судом до іноземця або особи без громадянства відповідних заходів, за наявності підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії, або існує ризик її втечі, а також у разі відсутності документів, що дають право на виїзд з України.

Таким чином, суб`єктом подачі заяви про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) зобов`язання внести заставу являється відповідний державний орган, в даному випадку, здійснюється на розсуд центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, при таких обставинах таким органом являється Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області. В даному випадку, за позовом ГУ ДМС в Одеській області до громадянина Російської ОСОБА_3 було застосовано захід у вигляді продовження затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

При цьому, суд відхиляє наведені в клопотанні громадянина Російської ОСОБА_3 доводи про те, що за змістом ч. 1 ст. 289 КАС України застосування до іноземця чи особи без громадянства всіх передбачених цією статтею заходів можливо лише не тільки на підставі позовної заяви уповноваженого суб`єкта владних повноважень, і що ця норма передбачає можливості звернення до суду інших учасників процесу чи зацікавлених осіб із клопотаннями про застосування таких заходів як внесення застави або взяття на поруки, а також передбачає і право суду самостійно обирати на свій розсуд один з трьох можливих заходів, які передбачені цією статтею.

За таких обставин клопотання ОСОБА_1 про зміну утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на заставу по справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України підлягає поверненню без розгляду, оскільки нормами КАС України не передбачено право заявника на звернення до суду із клопотаннями про зміну таких заходів як затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на внесення застави.

Керуючись ст. 289 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зміну утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на заставу по справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України повернути заявнику без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чернявська Л.М.