Справа № 380/2937/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2937/23 пров. № А/857/7122/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Шинкар Т. І.,

Сеника Р. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Львові суддею Гуликом А. Г.) в адміністративній справі № 380/2937/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_6 , Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги їй, як дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити їй одноразову грошову допомогу, у зв`язку з загибеллю її батька ОСОБА_7 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2022 року № 168.

Позов обґрунтовувала тим, що, вона подала відповідачу заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її батька під час виконання військового обов`язку. Проте, листом від 06.09.2022 № с/7022 Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив її про повернення документів на доопрацювання. Так, у пункті в пункті 7 протокольного рішення від 21 липня 2022 року за № 143 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зазначено, що згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За поданими документами про місце реєстрації дочки неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_7 . Документи повернуто на доопрацювання.

На переконання позивача, вказане рішення про відмову (повернення документів на доопрацювання) у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_7 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 і подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, а також вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви. Вказує, що дії відповідача є протиправними, оскільки вона, як дочка, є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів. Тобто, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність у неї права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька, ОСОБА_7 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вказує, що на час виникнення спірних правовідносин позивач згідно з Сімейним кодексом України не мала правового статусу дитини. При цьому, документів, які б підтверджували її належність до сім`ї загиблого, позивачем не надано ані при зверненні до відповідача за одержанням допомоги, ані до суду. Отже, позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є донькою ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.05.2003.

Після розірвання шлюбу батьків позивач залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

На підставі виконавчого листа № 2-363, виданого 07.07.2006 Сколівським районним судом Львівської області, з ОСОБА_7 стягувались аліменти на утримання дочок ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в розмірі 400 гривень щомісячно, а надалі - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 01.06.2022 ВП №2247193 сума заборгованості станом на 01.06.2022 становить 25 430,76 грн.

Під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав травму «Руйнування тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», яка згідно з військово-обліковими документами, витягом з наказу командира військової частини від 26.04.2022 № 101, сповіщенням про смерть (загибель) № 131 від 10.04.2022, лікарським свідоцтвом про смерть № 010-2458 від 07.04.2022, виданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.04.2022, виданого Сколівським відділом РАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Травма і причина смерті ОСОБА_7 пов`язані із захистом Батьківщини.

Після смерті ОСОБА_7 четверо осіб - його мати, ОСОБА_2 , колишня дружина ОСОБА_3 , як законний представник дитини ОСОБА_4 , 2010 р. н., колишня дружина ОСОБА_5 , як законний представник дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивач ОСОБА_1 у встановленому порядку звернулися із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Усім заявникам, крім позивачки, було призначено по 1/4 частині одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень, а саме - по 3 750 000 гривень кожному.

У пункті 7 протокольного рішення від 21 липня 2022 року № 143 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зазначено, що згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З поданих документів про місце реєстрації дочки ОСОБА_1 неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_7 . Документи повернуто на доопрацювання.

Витяг з вказаного протокольного рішення № 143 від 21.07.2022 позивач отримала 29.09.2022 разом з листом Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № с/7022 від 06.09.2022.

Після повторного подання документів ОСОБА_1 отримала лист Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № с/9306 від 25.10.2022 про те, що вона є повнолітньою та перебуває у шлюбі, тому їй необхідно довести, що вона є членом сім`ї загиблого або перебувала на його утриманні.

Не погоджуючись з відмовою у призначенням і виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції покликався на те, що позивач є повнолітньою особою, а не дитиною. При цьому позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона проживала разом зі своїм батьком, який загинув. Крім того, у спірний період позивач перебувала у шлюбі, який розірвано вже після смерті її батька. У матеріалах справи також відсутні докази ведення позивачем та її батьком спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до частин першої, другої статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975; тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як передбачено пунктом 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 згаданої Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях таких країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 згаданої постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За приписами абзацу 3 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Згідно абзацу 4 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки вона досягла повноліття (2003 р. н.), працездатна, перебувала у шлюбі і не перебувавала на утриманні свого батька на час смерті останнього. Зазначив, що відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За таких обставин, відповідач дійшов висновку, що позивач не є особою, на яку поширюється стаття 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Щодо правомірності цієї відмови, колегія суддів зазначає таке.

Згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1-2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Положення частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України кореспондуються зі статтею 1 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон України від 26.04.2001 № 2402-III), відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

З наведеного видно, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини з набуттям повноліття.

Суд встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на час загибелі свого батька ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), вона вже мала правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

Крім того, у спірний період позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 , від якого у них народилася дочка ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), тобто позивачем, ще до загибелі її батька, було сформовано свою окрему сім`ю з чоловіком і донькою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач не може претендувати на виплату одноразової грошової допомоги, як дитина загиблого.

За таких обставин, оскільки позивач є повнолітньою особою, а не дитиною, задля вирішення питання щодо наявності у неї права на одноразову грошову допомогу відповідно до статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, підлягає з`ясуванню чи належала позивач до членів сім`ї загиблого військовослужбовця - батька ОСОБА_7 на час його загибелі.

У цьому контексті суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/19, яка є тотожною до спірних відносин у цій справі, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення «члена сім`ї» не містить. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести:

1) факт проживання з загиблим;

2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17.

Колегія суддів зазначає, що позивач не надала та в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вона проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , ведення нею та її батьком ОСОБА_7 спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків.

Крім того колегія суддів зазначає, що наявність заборгованості зі сплати аліментів за минулі періоди не підтверджує факту перебування її на утриманні в ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року в адміністративній справі № 380/2937/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Т. І. Шинкар
Р. П. Сеник