Справа № 500/3822/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3822/22 пров. № А/857/463/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року, прийняте суддею Осташем А.В. у місті Тернополі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивачки архівної довідки №03-04/257 від 14.03.2022 про розмір заробітної плати за період роботи з червня 1990 по вересень 2001; зобов`язання зарахувати для обчислення розміру пенсії позивачки архівну довіку №03-04/257 від 14.03.2022 про розмір заробітної плати за період роботи з червня 1990 по вересень 2001 та здійснити перерахунок пенсії за віком із дати призначення - 28.06.2022.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 позов задоволено.

Суд виходив з того, що 14.03.2022 Архівний відділ Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області видав архівну довідку №03-04/257 про заробітну плату за період з червня 1990 по вересень 2001 (арк. справи 10).

Довідка видана на підставі книг нарахування заробітної плати, що спростовує твердження відповідача про те, що зазначені у ній відомості не підтверджені первинними документами.

Щодо того, що в первинних документах містяться дані, ім`я та по батькові не розшифровано, суд зауважив, що це є формальною неточністю, а формальні неточності в документах за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 у справі №638/18467/15-а.

Суд звернув увагу на те, що усі спірні періоди роботи позивача у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці «Сільенерго» підтверджено записами у її трудовій книжці.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Тернопільській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем при зверненні 28.07.2022 із заявою про призначення пенсії за віком додано архівну довідку №03-04/257 від 14.03.2022, видану архівним відділом №3 Чортківської РДА, про розмір заробітної плати за період роботи з 01.06.1990 по 30.09.2001 у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці «Сільенерго».

Відповідно до підпункту 3 п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і поданих додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряє обґрунтованість їх видачі.

За результатами перевірки, проведеної уповноваженими особами Пенсійного фонду України складено акт №1900-1102-1/4413 від 27.09.2021 обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, згідно якого при проведенні перевірки первинних документів виявлено, що у первинних документах є дані на ОСОБА_2 .

Оскільки відомості, вказані в архівній довідці про заробітну плату за період роботи позивача з 01.06.1990 по 30.09.2001 не підтверджені первинним документами, така довідка не може братися до уваги пенсійним органом.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та складання роботодавцем, іншими органами службової документації, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку складання службових документів.

Суд також звернув увагу відповідача на те, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні службової документації.

Якщо відповідач має сумнів у достовірності доданих документів, то він мав і має усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 28.06.2022 призначено пенсію за віком відповідно до поданої нею заяви.

Для обчислення пенсії позивачу було розраховано оптимально вигідний варіант заробітної плати до 01 липня 2000 за період з 01.10.1991 по 30.09.1996.

ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснило перевірку первинних документів по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання позивачем довідки про заробіток для обчислення пенсії від № 03-04/257 від 14.03.2022 за період з жовтня 1991 по вересень 1996 у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці «Сільенерго».

За результатами вказаної перевірки уповноваженими особами Пенсійного фонду України встановлено, що у первинних документах ім`я та по батькові не зазначено - на основі чого складений акт № 1900-1102-1/4413 від 27.09.2022.

Тому, оскільки відомості, вказані в архівній довідці про заробітну плату № 03-04/257 від 14.03.2022 не підтверджені первинними документами, вказану довідку про заробіток для обчислення пенсії до уваги не взято.

Про вищенаведене, відповідач повідомив позивача листом від 11.10.2022 №1900-0306-8/29690 (арк. справи 12).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом

Згідно абз. 1 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 незалежно від перерв.

Статтею 27 Закону № 1058-IV передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності з 01 січня 2004.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п.2.10 Порядку).

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Судом встановлено, що після призначення пенсії позивачем додано архівну довідку №03-04/257 від 14.03.2022 за період роботи з жовтня 1991 по вересень 1996 у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці «Сільенерго».

Відповідно до підпункту 3 п. 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і поданих додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Керуючись ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV та п.п 3 п. 4.2 розділу IV Порядку №22-1 ГУПФУ в м. Тернополі здійснило перевірку особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання позивачем довідки про заробіток для обчислення пенсії за період з жовтня 1991 по вересень 1996.

За результатами вказаної перевірки уповноваженими особами відповідача складено акт №1900-1102-1/4413 від 27.09.2022 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії, згідно якого при проведенні перевірки первинних документів встановлено, що у первинних документах ім`я та по батькові не зазначено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що архівна довідка №03-04/257 від 14.03.2022 видана на підставі книг нарахування заробітної плати, та, як вірно зазначив суд першої інстанції, зазначене спростовує твердження відповідача про те, що зазначені у ній відомості не підтверджені первинними документами.

Щодо покликання апелянта на те, що у первинних документах ім`я та по батькові не зазначено, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що усі спірні періоди роботи позивача у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці «Сільенерго» підтверджено записами у її трудовій книжці (арк. справи 7-9).

Додатково апеляційний суд зазначає, що у випадку сумнівів щодо достовірності архівної довідки, відповідач не був позбавлений права звернутися в архівну установу для з`ясування відповідності довідки первинним документам, чого зроблено не було.

Таким чином, враховуючи наведене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 500/3822/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар