Справа № 140/19797/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/19797/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Волдінер Ф. А., вивчивши позовну заяву Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Волинської Православної Богословської Академії Української Православної церкви Київського патріархату про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось з позовом до Волинської Православної Богословської Академії Української Православної церкви Київського патріархату про стягнення на користь Держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в дохід Державного бюджету адміністративно-господарських санкції в сумі 45 531,25 грн та пеню в сумі 3 205,84 грн, всього 48 737,09 грн.

Вивчивши позовну заяву, суд дійшов висновку про її повернення, при цьому суд виходить з наступного.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору в розмірі 2 684 грн або доказів звільнення позивача від сплати судового збору.

07.08.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів на його сплату.

Станом на 09.08.2023 будь-яких інших документів на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 19.07.2023, на адресу суду від позивача не надходило.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку про те, що у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити, а позовну заяву повернути позивачу, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Виходячи із вказаних приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд наділений правом вирішувати питання щодо звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру чи розстрочення сплати такого збору виключно по відношенню до фізичних осіб, а не юридичної, якою є позивач в даній адміністративній справі, а також в окремих категоріях спорів, пов`язаних із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодуванням шкоди здоров`ю, що не відповідає предмету позову в даній адміністративній справі.

Окрім наведеного, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»» судам роз`яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що позивач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене його фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 8 КАС України передбачено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Також суд звертає увагу на те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для звільнення від сплати судового збору за подання даного позову, а відтак заявлене позивачем клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 про залишення позовної заяви без руху, тому вказану позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 133, пунктом 1 частини четвертої, частинами п`ятою восьмою статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Волинської Православної Богословської Академії Української Православної церкви Київського патріархату про стягнення адміністративно-господарських санкцій, повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ф. А. Волдінер