Справа № 260/4044/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 260/4044/21

адміністративне провадження № К/990/25856/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №260/4044/21 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 02 серпня 2021 року № 165-р щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної ним посади з 03 серпня 2021 року в порядку статті 86 Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Закарпатську обласну державну адміністрацію поновити ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту економічного та регіонального розвитку, торгівлі, залучення інвестицій, забезпечення виконання державних програм та контролю за їх виконанням Закарпатської обласної державної адміністрації;

- зобов`язати Закарпатську обласну державну адміністрацію відшкодувати ОСОБА_1 відповідну суму заробітної плати за час вимушеного прогулу, що становить 897,49 грн за кожен день вимушеного прогулу до моменту фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 02 серпня 2021 року № 165-р «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту економічного та регіонального розвитку, торгівлі, залучення інвестицій, забезпечення виконання державних програм та контролю за їх виконанням Закарпатської обласної державної адміністрації з 04 серпня 2021 року;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 з Закарпатської обласної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 серпня 2021 року по 20 грудня 2022 року в розмірі 520251,40 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №260/4044/21 було повернуто особі, яка її подала.

24 липня 2023 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №260/4044/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Судом установлено, що підставою касаційного оскарження у цій справі заявник зазначає пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункт 2 частини другої статті 353 КАС України, указуючи, що суд апеляційної інстанції розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необхідно навести порушені судами норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в сукупності з обґрунтуванням підстав, передбачених частинами другою та третьою статті 353 КАС України.

Частиною другою статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Водночас, як убачається зі змісту ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року, розгляд цієї справи було призначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Суд критично оцінює посилання заявника, що суд апеляційної інстанції помилково розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки відповідно до приписів КАС України, зокрема, пункту 4 частини 9 статті 171, питання за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа вирішує суд першої інстанції в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Водночас суд апеляційної інстанції, відповідно до приписів статей 306, 307 КАС України, такими повноваженнями не наділений. Суд також звертає увагу, що відповідно до приписів статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Судом касаційної інстанції установлено, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року призначено справу №260/4044/21 до апеляційного розгляду у судовому засіданні.

Отже, з наведеного випливає, що суд апеляційної інстанції не вирішував питання, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, натомість, з огляду на те, що суд першої інстанції розглядав справу за правилами загального позовного провадження, суд апеляційної інстанції призначив її розгляд у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, Суд визнає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до викладу фактичних обставин справи з посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подали.

За наведених обставин клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження вирішенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №260/4044/21 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська