Справа № 200/2505/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року Справа№200/2505/23

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу (за правилами спрощеного позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він 10.05.2023 року звернувся через вебпортал ПФУ із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з додаванням всіх необхідних сканованих документів. Позивач зазначив, що 18.05.2023 року він отримав рішення про відмову в призначенні пенсії №27, прийняте відповідачем за його заявою про призначення пенсії. Позивач зауважив, що у цьому рішенні відповідач зазначив наступне: за результатами розгляду документів, страховий стаж особи становить 42 р. 3 м. 15 д., в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №1 - 15 р. 11 м. Відповідно до записів в трудовій книжці та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. Право на призначення пенсії з урахуванням норм ч.3 ст.114 Закону заявник не має, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач наголосив на тому, що він не прохав розглядати його заяву згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, а мав розглядати заяву відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає не зарахування відповідачем до його пільгового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 по 14.06.1999 року - протиправним, оскільки після навчання він здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога, яка передбачала право на пільгове пенсійне забезпечення. Також позивач зазначив, що як вбачається із наданої відповідачем форми РС-право, ним не було зараховано до його пільгового стажу наступні періоди: з 01.10.1999 по 16.12.1999 року; з 17.12.1999 по 29.02.2000 року; з 01.03.2000 по 04.10.2000 року; з 05.10.2000 по 16.12.2000 року; з 17.12.2000 по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 по 31.12.2001 року; з 01.01.2002 по 10.11.2003 року; 11.11.2003 року; з 12.11.2003 по 31.12.2003 року; з 01.01.2004 по 31.07.2005 року; з 08.02.2011 по 11.03.2011 року; з 26.05.2015 по 27.10.2015 року; з 23.01.2019 по 12.02.2019 року; з 13.02.2019 по 10.02.2020 року; з 01.02.2023 по 31.03.2023 року. Позивач наголосив на тому, що всі вищенаведені періоди його роботи чітко відображені у його трудовій книжці як пільговий стаж, та всі ці періоди мають бути зараховані до його пільгового стажу. Також відповідачем не було зараховано до його страхового та пільгового стажу період роботи з 01.04.2023 по 10.05.2023 року, тобто по день звернення із заявою про призначення пенсії. Позивач закцентував свою увагу на тому, що він працював на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право йому на пенсію за віком на пільгових умовах. Таким чином, він має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. Позивач зазначив, що право на пенсію за віком на пільгових умовах у аналогічних правовідносинах закріплюється також Рішенням Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а (Пз/9901/32/20), у якому зроблено відповідний правовий висновок та 03.11.2021 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у цій справі, яка набула законної сили, в цій постанові відповідач не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте застосував закон, який позбавляє зазначеного права. На думку позивача у його випадку відповідач також не застосував більш сприятливий закон для нього «Про пенсійне забезпечення», а застосував закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто діяв всупереч вимог верховенства права. Позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.05.2023 року №27 прийняте відповідачем за його заявою про призначення пенсії від 10.05.2023 року та зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.05.2023 року, зарахувавши до пільгового стажу наступні періоди роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ: з 01.10.1999 по 16.12.1999 року; з 17.12.1999 по 29.02.2000 року; з 01.03.2000 по 04.10.2000 року; з 05.10.2000 по 16.12.2000 року; з 17.12.2000 по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 по 31.12.2001 року; з 01.01.2002 по 10.11.2003 року; 11.11.2003 року; з 12.11.2003 по 31.12.2003 року; з 01.01.2004 по 31.07.2005 року; з 08.02.2011 по 11.03.2011 року; з 26.05.2015 по 27.10.2015 року; з 23.01.2019 по 12.02.2019 року; з 13.02.2019 по 10.02.2020 року; з 01.02.2023 по 31.03.2023 року та прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 10.05.2023 року із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожний повний рік роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, та відповідно до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.05.2023 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначив, що позивач звернувся через веб-портал ПФУ із заявою від 10.05.2023 року з питання призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах в порядку визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) та доданими до заяви документами. Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії позивачу провадився за принципом «екстериторіальності». Відповідач зазначив, що за наслідками розгляду заяви позивача від 10.05.2023 щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також доданих до заяви документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення від 18.05.2023 за №27, відповідно до якого заявникові відмовлено в призначенні такого виду пенсії. Відповідач зауважив, що умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат визначаються Законом №1058. Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону №1058 - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій - не менше 20 років. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим п. 1 ч.2 ст.114 Закону, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу, зокрема в період з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 24 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Вік позивача 43 роки. За результатами розгляду документів, страховий стаж позивача становить 42 р. 3 м. 15 д., в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №1 - 15 р. 11м. Відповідач зазначив, що відповідно до записів в трудовій книжці та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що 02.06.2023 року ним було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії в новій редакції, яким було переглянуто зарахування пільгового стажу. За результатами розгляду документів, страховий стаж позивача становить 42 р. 3 м. 15 д., в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №1 - 19 р. 11 м. 14 дн., з них підземні, професії за Постановою № 202 - 15 р. 10 м. 29 дн. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Відповідач зазначив, що у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, подають уточнюючу довідку, яка передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу), що затверджений постановою КМУ від 12.08.1993 за №637. Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (зокрема, зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці впродовж повного робочого дня), для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників (додаток 5 зазначеного Порядку). Відповідач зауважив, що на підставі записів трудової книжки неможливо встановити право позивача на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки в трудовій книжці не зазначено зайнятість пільговою роботою повний робочий день; періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період; результати атестації робочих місць. Отже, права на призначення пенсії з урахуванням норм ч.3 ст.114 Закону позивач не має, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Враховуючи вищевикладене, відповідачем правомірно прийнято рішення від 18.05.2023 за №27, відповідно до якого заявникові відмовлено в призначенні даного виду пенсії. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву, копію пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.08.2023 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо залучення до справи другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено.

Про відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у позивача та відповідача, про що свідчить відповідна відмітка «доставлено» від 09.06.2023 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 виданим Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області від 03.04.1996 року, є громадянином України, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач 10.05.2023 року засобами веб-порталу Пенсійного фонду України подав заяву про призначення/перерахунок пенсії зазначивши: прошу пенсію призначити за віком. В анкеті -опитуванні на питання: чи наявний у вас стаж за період до 01.01.2004 року; чи працюєте ви; чи навчались ви у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі за денною формою навчання до 01.01.2004 року позивач відповів на всі ці питання «так».

Відповідно до принципу екстериторіальності для розгляду заяви про призначення пенсії був визначений структурний підрозділ Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення №27 від 18.05.2023 року, про відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. В вищезазначеному рішенні про відмову, відповідач зазначив: звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.05.2023 Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій - не менше 20 років. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу, зокрема в період з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 24 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Вік заявника 43 р. Працює. За результатами розгляду документів, страховий стаж особи становить 42 р. 3 м. 15 д., в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №1 - 15 р. 11м. Водночас зазначаємо, що відповідно до записів в трудовій книжці та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. Права на призначення пенсії з урахуванням норм ч. 3 ст.114 Закону заявник не має, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Позивач звернувся засобами вебпорталу ПФУ від 19.05.2023 року для отримання інформації стосовно його заяви про призначення йому пенсії.

Своїм листом відповіддю від 29.05.2023 року №9736-10178/К-02/8-0500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що 10.05.2023 року він надав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 ЗУ №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» його заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Вищезазначеним управлінням було прийнято рішення від 18.05.2023 року №27 про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 ЗУ №1058.

Як встановлено судом підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області був надісланий лист від 30.05.2023 року №0500-0303-9/46030 «Щодо перегляду рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 ». В зазначеному листі було зазначено наступне, що із заявою від 10.05.2023 про призначення пенсії звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Заяву із наданими документами опрацьовано спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_2 (Кіровоградська область U11001-568) та головним спеціалістом з контролюючими функціями ОСОБА_3 (Тернопільська область U11001-LOY). По пенсійній справі №27 ОСОБА_1 винесено рішення про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-УІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі закон №1058) у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку (тобто коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) знаходиться в тому числі на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 4.7 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. При опрацюванні пенсійної справи до пільгового стажу не зараховано періоди роботи за відомостями спеціального стажу, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 1999-2004 та 2023 роки. На підставі вищезазначеного з урахуванням релізу ППВП від 04.04.2022 версія 1.6.74.1 п.3 розділу «Розвиток функцій підсистем» просимо переглянути пільговий стаж ОСОБА_1 , визначити право на призначення пенсії та письмово повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області засобами електронного документообігу.

Судом було встановлено, що на підставі звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.05.2023 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії в новій редакції (щодо обґрунтування причини відмови) від 02.06.2023 року №27. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії вищенаведеного рішення, відповідач зазначив наступне, що звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.05.2023 року. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій - не менше 20 років. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу, зокрема в період з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 24 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Вік заявника 43 р. Працює. За результатами розгляду документів, страховий стаж особи становить 42 р. 3 м. 15 д., в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №1 - 19 р. 11 м.14 дн., з них роботи підземні, професії за Постановою №202 - 15 р. 10 м. 29 дн. До пільгового періоду зараховані всі періоди роботи. Водночас зазначаємо, що відповідно до записів в трудовій книжці та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. Права на призначення пенсії з урахуванням норм ч. 3 ст.114 Закону заявник не має, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Право на пенсію за віком згідно Списку 1 матиме після досягнення 50- річного віку, з 16.03.2033 року. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини встановлені під час розгляду даного адміністративного позову, суд дійшов до висновку, що спірним питанням в даній справі є не зарахування певних періодів роботи позивачу, а також навчання за фахом до його пільгового стажу за Списком №1 та як наслідок, проведення розгляду відповідачем заяви позивача про можливе призначення йому пенсії відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) замість застосування пункту «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 за Списком №1 із зменшенням пенсійного віку.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Наказу №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України (в редакції чинній на час внесення до трудової книжки позивача відомостей про роботу в спірні періоди, надалі - КЗППУ), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Виходячи з комплексного аналізу зазначених вище положень ст. 48 КЗППУ, ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, ч.ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, Наказу №383 та Порядку №637, а також означених позицій Верховного суду, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки для зарахування періодів роботи до пільгового стажу мають містити відомості, які надають органу, що здійснює призначення пенсії, можливість ідентифікувати період роботи як такий, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу без надання уточнюючої довідки та інших документів, визначених законодавством.

До таких відомостей слід віднести: найменування професії, яке відповідає відповідному Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; інформація щодо роботи впродовж повного робочого дня у відповідних умовах, зокрема, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, спірним питанням є - не зарахування відповідачем до пільгової роботи позивача окремих видів роботи за Списком №1 та розгляд заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах не за п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, а відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1).

Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що до його пільгового стажу за Списком №1 відповідачем були не зараховані період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 по 14.06.1999 року; періоди роботи: з 01.10.1999 по 16.12.1999 року; з 17.12.1999 по 29.02.2000 року; з 01.03.2000 по 04.10.2000 року; з 05.10.2000 по 16.12.2000 року; з 17.12.2000 по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 по 31.12.2001 року; з 01.01.2002 по 10.11.2003 року; 11.11.2003 року; з 12.11.2003 по 31.12.2003 року; з 01.01.2004 по 31.07.2005 року; з 08.02.2011 по 11.03.2011 року; з 26.05.2015 по 27.10.2015 року; з 23.01.2019 по 12.02.2019 року; з 13.02.2019 по 10.02.2020 року; з 01.02.2023 по 31.03.2023 року; з 01.04.2023 по 10.05.2023 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи: рішення відповідача від 18.05.2023 року №27 вбачається, що позивачу зараховано період його роботи на пільгових умовах за Списком №1 15 років 11 місяців, зазначено що відповідно до записів в трудовій книжці та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім.Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують уточнення довідками. З рішення відповідача не вбачається, які саме періоди були зараховані, а які навпаки не зараховані до робіт передбачених за Списком №1.

Відповідно до наявного в матеріалах справи: рішення відповідача (в новій редакції) від 02.06.2023 року №27 вбачається, що позивачу зараховано період його роботи на пільгових умовах за Списком №1 19 років 11 місяців 14 днів, з них роботи підземні, професії за постановою №202 15 років 10 місяців 29 дні. Зазначено, що до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи та відповідно до записів в трудовій книжці, та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. З рішення відповідача не вбачається, які саме періоди були зараховані, а які навпаки не зараховані до робіт передбачених за Списком №1.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Форми РС-право ППВП ПФУ сформованої від 18.05.2023 року судом встановлено, що позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 були зараховані наступні періоди роботи: з 01.08.2005 по 07.02.2011 року 5 років 6 місяців 7 днів Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в; з 12.03.2011 по 25.05.2015 року 4 роки 2 місяці 14 днів - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в; з 28.10.2015 по 22.01.2019 року 3 роки 2 місяці 25 днів - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в; з 19.02.2020 по 31.01.2023 року 2 роки 11 місяців 13 днів - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в; загалом 15 років 11 місяців 0 днів.

В той же час, після надіслання на адресу відповідача листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 травня 2023 року №0500-0303-9/46030 стосовно питання переглянути пільговий стаж позивача з урахуванням відомостей спеціального стажу наявного в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 1999-2004 та 2023 рік, відповідач переглянув пільговий стаж позивача. Відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії в новій редакції від 02.06.2023 року №27 відповідач зазначив, що робота на пільгових умовах за Списком №1 позивача складає 19 років 11 місяців 14 днів, з них роботи підземні професії за Постановою №202 15 років 10 місяців 29 дні. Та зазначив, що до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи, про що відповідач також зазначає у своєму відзиві на адміністративний позов. Але, в рішенні про відмову в новій редакції від 02.06.2023 року, як і в рішенні про відмову у призначенні пенсії в попередній редакції від 18.05.2023 року відповідач акцентує увагу на тому, що відповідно до записів в трудовій книжці, та відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб, періоди роботи з шкідливими та важкими умовами праці в ДП шахта ім. Стаханова та ГХК «Краснолиманська» потребують підтвердження уточнюючими довідками. З рішення відповідача в новій редакції не вбачається, які саме періоди були зараховані, а які навпаки не зараховані до робіт передбачених за Списком №1, до суду не надано Форми РС-право ППВП ПФУ проведеного розрахунку саме після надходження відповідного листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а також враховуючи позовні вимоги позивача, в яких він просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.05.2023 року №27. Суд дійшов висновку, розглянути та надати висновки щодо прийняття первинного рішення відповідачем про відмову у призначенні пенсії, тобто від 18.05.2023 року.

Проаналізувавши зазначені в матеріалах справи рішення відповідача від 18.05.2023 року №27, довідку Форми РС-право ППВП ПФУ сформованої від 18.05.2023 по пенсійній справі позивача номер ПС:27, суд встановив наступні періоди роботи, які не увійшли до пільгового стажу позивача за Списком №1:

- з 01.09.1995 по 14.06.1999 року;

- з 01.10.1999 по 16.12.1999 року;

- з 17.12.1999 по 29.02.2000 року;

- з 01.03.2000 по 04.10.2000 року;

- з 05.10.2000 по 16.12.2000 року;

- з 17.12.2000 по 31.12.2000 року;

- з 01.01.2001 по 31.12.2001 року;

- з 01.01.2002 по 10.11.2003 року;

- з 11.11.2003 по 11.11.2003 року;

- з 12.11.2003 по 31.12.2003 року;

- з 01.01.2004 по 31.07.2005 року;

- з 08.02.2011 по 11.03.2011 року;

- з 26.05.2015 по 27.10.2015 року;

- з 23.01.2019 по 12.02.2019 року;

- з 13.02.2019 по 10.02.2020 року;

- з 01.02.2023 по 31.03.2023 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 26.05.1998 року, судом встановлені наступні періоди роботи позивача, які відповідачем не були занесені до Списку №1 (в хронологічному порядку):

- 12.10.1999 по 15.10.1999 року заняття в учбовому пункті (шахта імені О.Г.Стаханова Красноармійськвугілля), номер запису 5 в трудовій книжці позивача;

- 16.10.1999 по 21.03.2000 року прийнятий горноробочим підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті (шахта імені О.Г.Стаханова Красноармійськвугілля), номер запису 6 в трудовій книжці позивача (не були зараховані періоди з 01.10.1999 по 16.12.1999 року, з 17.12.1999 по 29.02.2000 року);

- 22.03.2000 по 22.05.2000 року - виробнича практика учень горноробочого очисного забою з повним робочим днем у шахті (шахта імені О.Г.Стаханова Красноармійськвугілля, номер запису 7 в трудові книжці позивача;

- 04.10.2000 року звільнений по ст.38 КЗПП України за власним бажанням (шахта імені О.Г.Стаханова Красноармійськвугілля), номер запису 8 в трудовій книжці позивача (не були зараховані період з 01.03.2000 по 04.10.2000 року);

- 01.09.1995 по 27.05.1999 року навчання в Селидівському гірничому технікумі ДХК «Краснолиманська», номер запису 9 в трудовій книжці позивача;

- 16.10.2000 по 10.11.2003 прийнятий горноробочим очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (ДХК «Краснолиманська» яка була потім перейменована на Державне підприємство «Краснолиманська»), номер запису 10 в трудовій книжці позивача;

- 11.11.2003 по 31.07.1995 переведений горноробочим очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (Державне підприємство «Краснолиманська»), номера записів 11,12 в трудовій книжці позивача;

- 08.02.2011 по 25.05.2015 переведений на посаду горноробочого майстра підземного з повним робочим днем у шахті тимчасово на 1 місяць по 11.03.2011 року (ПАТ «Шахтоуправління Покровське»), номер запису 21 в трудовій книжці позивача;

- 26.05.2015 по 27.10.2015 переведений на посаду начальника зміни підземний з повним робочим днем у шахті (ПАТ «Шахтоуправління Покровське»), номер запису 22 в трудовій книжці позивача;

- 13.02.2019 по 12.03.2019 прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті тимчасово (ТОВ «Краснолиманьске») номер 28 запису в трудовій книжці позивача (цей період не був зарахований до стажу за Списком №1);

- 13.03.2019 по 10.02.2020 року переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті постійно (ТОВ «Краснолиманське»), номера 29,30 записів в трудовій книжці позивача (цей період не був зарахований до стажу за Списком №1);

- 01.02.2023 по 22.03.2023 року переведений на посаду майстра (ПрАТ «Шахтоуправління Покровське») номер запису 33 в трудовій книжці позивача (позивачу не зарахований період за Списком №1);

- 23.03.2023 переведений на посаду помічника начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті (ПрАТ «Шахтоуправління Покровське») номер запису 34 в трудовій книжці позивача (позивачу відповідачем не зарахований період за Списком №1 до 31.03.2023 року.

Стосовно періоду навчання позивача з 01.09.1995 по 14.06.1999 року в Селидівському гірничому технікумі суд зазначає наступне, в матеріалах справи міститься трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 , яка містить належним чином відображені записи щодо періоду навчання позивача, а саме з 01.09.1995 по 27.05.1999 навчання в Селидівському гірничому технікумі ДХК «Краснолиманська», номер запису в трудовій книжці №9, в графі «на підставі чого внесений запис (документ, його дата та номер)» зазначено диплом НОМЕР_4 .

Окрім цього, позивачем на адресу суду була надана копія диплому молодшого спеціаліста серії НОМЕР_4 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 закінчив у 1999 році Селидівський гірничий технікум за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога, диплом виданий 14 червня 1999 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки Селидівського фахового коледжу від 24.04.2023 року №02/53 в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму зі спеціальності «Технологія підземної розробки корисних копалин» з 01.09.1995 року (наказ №204 від 08.08.1995 року) по 14.06.1999 року. Захистив дипломний проект 27.05.1999 року (протокол №39 від 27.05.1999 року). Диплом НОМЕР_4 .

Суд зауважує, що трудова книжка та диплом позивача містять записи про спірний період та відображає те, що позивач навчався за фахом з 01.09.1995 по 14.06.1999 року.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , є належним чином зазначений запис про те, що позивач з 16.10.1999 року був прийнятий горноробочим підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті ДХК імені О.Г.Стаханова п/о «Красноармійськвугілля» номер запису 6 в трудовій книжці позивача, зазначене також підтверджується довідкою ПФУ Форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до якої судом вбачається, що за період з моменту закінчення Селидівського гірничого технікуму позивач не працював у липні, серпні та вересні 1999 року, доказів які б спростували це до суду надано не було.

Додатково суд зазначає, що Закон УРСР від 28.06.1974 р. № 2778-VIII «Про народну освіту» відносив технікуми до середніх спеціальних навчальних закладів, а Закон України від 23.05.1991 р. № 1060-XII «Про освіту» (в редакції, яка була чинною до 06.09.2014 р.) - до вищих навчальних закладів.

Тобто, в контексті зазначених приписів законодавства, можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України від 10.02.1998 р. № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Таким чином, Селидівський гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, час навчання в яких зараховується до пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року по справі №227/2693/14.

Таким чином враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач після закінчення навчання 14.06.1999 року, був прийнятий на роботу підземним горноробочим тільки 16.10.1999 року, тобто минуло більше ніж три місяці з моменту закінчення навчання, суд дійшов висновку що період навчання з 01.09.1995 по 14.06.1999 року до пільгового стажу позивача за Списком №1 зарахуванню не підлягає.

Стосовно періодів роботи позивача з 01.10.1999 по 16.12.1999 року, з 17.12.1999 по 29.02.2000 року, з 01.03.2000 по 04.10.2000 року суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 у вищезазначені спірні період позивач працював з 12.10.1999 по 15.10.1999 року заняття в учбовому пункті номер запису 5 в трудовій книжці; з 16.10.1999 по 21.03.2000 року прийнятий горноробочим підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті номер запису 6 в трудовій книжці; з 22.03.2000 по 22.05.2000 року виробнича практика учень горноробочого очисного забою з повним робочим днем у шахті номер запису 7 в трудовій книжці; 04.10.2000 року звільнений за власним бажанням номер запису 8 в трудовій книжці.

Вищенаведене також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ПФУ Форми ОК-5 по позивачу, де за спірний період зазначено, що позивач з 16.10.1999 по 04.10.2000 року працював на ДП по видобутку вугілля шахти імені О.Г.Стаханова, та позивач виконував роботи які обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (далі Порядок №454), під кодом:

- ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

- ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років

Таким чином суд дійшов висновку, що зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягають періоди його роботи на ДП по видобутку вугілля Шахти імені О.Г.Стаханова: з 12.10.1999 по 15.10.1999 року; з 16.10.1999 по 21.03.2000 року; з 22.03.2000 по 22.05.2000 року та з 23.05.2000 по 04.10.2000 року на посаді горноробочого підземного 2 розряду з повним робочим днем у шахті.

Наступні спірні періоди роботи позивача, які були не зараховані позивачу відповідачем до його пільгового стажу за Списком №1: з 05.10.2000 по 16.12.2000 року, з 17.12.2000 по 31.12.2000 року, з 01.01.2001 по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 по 10.11.2003 року, 11.11.2003 року, з 12.11.2003 по 31.12.2003 року та 01.01.2004 по 31.07.2005 року, відображені в трудовій книжці позивача наступним чином: з 16.10.2000 по 10.11.2003 року прийнятий горноробочим підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті номер запису 10 в трудовій книжці (ДХК «Краснолиманьска», яка була потім перейменована на Вугільну компанію «Краснолиманська»); з 11.11.2003 року переведений горноробочим очисного забою підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті номер запису 11 в трудовій книжці позивача («Вугільна компанія «Краснолиманська»); з 31.07.2005 року звільнений за власним бажанням номер запису 12 в трудовій книжці.

Вищенаведене також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ПФУ Форми ОК-5 по позивачу, де за спірний період зазначено, що позивач з 16.10.2000 по 31.07.2005 року працював на Державній холдинговій компанії «Краснолиманська», яка потім була перейменована на «Вугільну компанію «Краснолиманська» та позивач виконував роботи які обліковуються за кодами підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1та ЗП3014А2.

Таким чином суд дійшов висновку, що зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягають періоди його роботи на Державній холдинговій компанії «Краснолиманська», яка потім була перейменована на «Вугільну компанію «Краснолиманська»: з 16.10.2000 по 10.11.2003 року на посаді горноробочого підземного 2 розряду з повним робочим днем у шахті; з 11.11.2003 по 31.07.2005 року на посаді горноробочого очисного забою підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті.

Стосовно періоду роботи позивача з 08.02.2011 по 11.03.2011 року суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 у вищезазначений спірний період позивач працював з 08.02.2011 по 11.03.2011 року переведений на посаду горноробочого майстра підземного з повним робочим днем у шахті тимчасово на 1 місяць по 11.03.2011 року на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», номер запису 21 в трудовій книжці.

Вищенаведене також підтверджується наявною в матеріалах справи: довідкою ПФУ Форми ОК-5 по позивачу, де за спірний період зазначено, що позивач з 08.02.2011 по 11.03.2011 року працював на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», та позивач виконував роботи які обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1; довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 17.03.2023 року за №140, згідно якої по спірному періоді з 08.02.2011 по 11.03.2011 року зазначено (наказ №244кп від 08.02.2011) виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: майстер гірничої дільниці Струг 00 років 01 місяць 04 дні, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1б ПКМУ №461 від 24.06.2016 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягають період його роботи на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 08.02.2011 по 11.03.2011 року на посаді горноробочого майстра підземного з повним робочим днем у шахті.

Наступні спірні періоди роботи позивача, які були не зараховані позивачу відповідачем до його пільгового стажу за Списком №1 відображені в трудовій книжці позивача наступним чином: у спірний період з 26.05.2015 по 27.10.2015 року позивач був переведений на посаду начальника зміни підземного з повним робочим днем у шахті номер запису 22 в трудовій книжці (ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»).

Вищенаведене також підтверджується наявною в матеріалах справи: довідкою ПФУ Форми ОК-5 по позивачу, де за спірний період зазначено, що позивач з 26.05.2015 по 27.10.2015 року працював на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», та позивач виконував роботи які обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1; довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 17.03.2023 року №142 в якій зазначено за період з 26.05.2015 (наказ №665/3кл від 26.05.2015) по 27.10.2015 виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: начальник зміни 00 років 05 місяців 02 дні, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1г ПКМУ №36 від 16.01.2003.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягає період його роботи на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 26.05.2015 по 27.10.2015 року на посаді начальника зміни підземного з повним робочим днем у шахті.

Стосовно зарахування позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 23.01.2019 по 12.02.2019 року, суд зазначає наступне. Трудова книжка позивача за цей спірний період роботи, не містить записів щодо роботи позивача у цей період, про що свідчить запис №27 від 22.01.2019 року (звільнення за власним бажанням) та запис №28 від 13.02.2019 року (прийнятий гірником очисного забою), що також підтверджується довідкою Форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по позивачу в якій зазначено, що за січень 2019 року позивач працював 22 дні (8 днів немає даних) та за лютий 2019 року позивач працював 16 днів (12 днів немає даних) таким чином цей період роботи з 23.01.2019 по 12.02.2019 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком 1.

Стосовно періоду роботи позивача з 13.02.2019 по 10.02.2020 року суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 у вищезазначений спірний період позивач працював з 13.02.2019 по 12.03.2019 року прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті тимчасово на ТОВ «Краснолиманське», номер запису 28 в трудовій книжці; з 13.03.2019 по 10.02.2020 року - переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті постійно на ТОВ «Краснолиманське», номер запису 29 в трудовій книжці.

Суд зазначає, що відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться «гірничі роботи», видобування корисних копалин, геологорозвідувальні роботи, будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд. Відповідно до пункту 1 підрозділу І до Списку №1 відносяться - Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень. Працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином суд дійшов висновку, що постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року передбачено пунктом 1 підрозділу І, що до Списку №1 відносяться - Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень. Працівники які зайняті повний робочий день на підземних роботах. Таким чином враховуючи, що запис в трудовій книжці позивача належним чином відображає зайнятість позивача повний робочий день у шахті то зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягає період його роботи на ТОВ «Краснолиманське» з 13.02.2019 по 10.02.2020 року на посаді гірника очисного забою підземним 4 розряду та гірника очисного забою підземного 5 розряду

Стосовно періоду роботи позивача з 01.02.2023 по 31.03.2021 року суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 у вищезазначений спірний період позивач працював з 01.02.2023 по 22.03.2023 року переведений на посаду майстра на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», номер запису 33 в трудовій книжці; з 23.03.2023 по 31.03.2023 переведений на посаду помічника начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» номер запису 34 в трудовій книжці.

Враховуючи, що відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться передбачені пунктом 1 підрозділу І - Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, а саме працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, оскільки трудова книжка позивача у записі №33 не містить відповідного запису стосовно зайнятості позивача повний робочий день на підземних роботах доказів протилежного позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять, тож суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 01.02.2023 по 22.03.2023 року на посаді майстра на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1 зарахуванню не підлягає.

Стосовно періоду роботи позивача з 23.03.2023 по 31.03.2023 навпаки містить належним чином відображений запис №34 в трудовій книжці, що позивач був переведений на посаду помічника начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» враховуючи приписи постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», суд вважає що зазначений період підлягає зарахуванню позивачу до його пільгового стажу за Списком №1.

Стосовно зарахування позивачу до його пільгового стажу роботи на підземних роботах на роботах з особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ період з 01.04.2023 по 10.05.2023 року (тобто по день звернення із заявою про призначення пенсії) суд зазначає наступне.

Враховуючи, що відповідачем не розглядався зазначений період, відсутні дані стосовно нього в Формі РС-право від 18.05.2023 року; відсутні дані стосовно цього періоду в довідці Форми ОК-5 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по позивачу; в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 17.03.2023 року №141 також нічого не зазначено про цей період роботи позивача. Позивачем, будь-яких інших доказів на спростування вищенаведеного до суду надано не було, тож суд в даному випадку дійшов висновку, що ця вимога позивача щодо зарахування йому до його пільгового стажу періоду роботи з 01.04.2023 по 10.05.2023 року - є передчасною, тобто заявленою на майбутнє та такою, що задоволенню не підлягає.

Відносно позовних вимог позивача стосовно зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 10.05.2023 року із зменшенням віку передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожний повний рік роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, суд зазначає наступне.

Підсумовуючи вищенаведене, відповідно до Форми РС-право ППВП ПФУ сформованої по пенсійній справі позивача Номер ПС:27 від 18.05.2023 року, та відповідно до висновків суду встановлених під час розгляду справи, позивач загалом має пільгового стажу за Списком №1 - 21 рік 3 місяці 9 днів.

Суд зазначає, що позивач при поданні позовної заяви зазначив, що він працював на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах таким чином позивач вважає, що він має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Відповідач при розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах керувався вимогами встановленими ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до вимог, що передбачені для робіт за Списком №1.

В той же час, враховуючи встановлені судом у даній справі висновки, що позивач має пільгового стажу за Списком №1 - 21 рік 3 місяці 9 днів, що також опосередковано підтверджується рішенням про відмову у призначенні пенсії в новій редакції (щодо обґрунтування причини відмови), прийнятому відповідачем від 02.06.2023 року, яке було винесено ним, після надходження на його адресу листа від ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому було зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи за відомостями спеціального стажу наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 1999-2004 та 2023 роки. Відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії в оновленій редакції зазначає, що робота позивача на пільгових умовах за Списком №1 становить 19 років 11 місяців 4 дні.

Преамбулою Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 (36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

09 липня 2003 року було прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-І, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту: «1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи».

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

У пункті 3.1 рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 наголошено, що за юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (абзац другий підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018). Відповідно до змісту статті 8 Конституції України, розвиваючи практику Конституційного Суду України, верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій державної влади.

В пункті 4.4. мотивувальної частини Рішення від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частині Рішення КСУ № 1-р/2020, зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення цього Рішення, тобто з 23 січня 2020 року.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Зіставивши положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та приписи п. 1 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058-IV, суд встановив, що п. 1 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058-IV встановлює збільшені показники необхідного страхового стажу та менш сприятливі умови зменшення пенсійного віку в порівнянні з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Питання достатності у позивача страхового стажу не є спірним між сторонами та відповідачем не заперечується.

Водночас, без врахування спірних періодів відповідачем підтверджено наявність у позивача 15 років 11 місяців пільгового стажу за Списком № 1 (спірне рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.05.2023 року) та після перегляду рішення в оновленій редакції щодо відмови у призначенні пенсії від 02.06.2023 року наявність у позивача 19 років 11 місяців 14 днів та досягнення ним 43 років на момент звернення з заявою про призначення пенсії.

Аналізуючи умови зменшення пенсійного віку відповідно встановлені п. «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд вертає увагу, що в цій частині означені норми відсилають до приписів статей, якими визначено умови призначення пенсії за віком, зокрема, щодо віку.

І стаття 12 Закону № 1788-XII, і ст. 26 Закону № 1058-IV встановлюють однакові вимоги щодо віку для призначення пенсії на загальних підставах 60 років, водночас абз. 2 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV місить умову для її застосування, працівник не має стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, на відміну від положень абз. 2 п. «а» статті 13 Закону № 1788-XII, який визначає, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Вирішуючи спір відносно визначення правових норм, які підлягають застосуванню при визначенні наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, суд керуючись приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, викладені в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у зразковій справі №360/3611/20 від 21.04.2021 року, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду 03 листопада 2021 року.

В зазначеному рішенні колегія суддів дійшла висновку, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ, після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Відтак, виходячи з того, що позивач має 19 повних років пільгового стажу за Списком № 1, то пенсійний вік йому, відповідно до п. «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», може бути зменшено на 19 років з 60 років, у спірному випадку до 43 років.

Враховуючи викладене, відповідачем безпідставно не застосовано при вирішенні питання щодо досягнення позивачем необхідного віку висновки Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 та положення п. «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи аналіз правомірності рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в контексті приписів ст. 2 КАС України, а також те, що відповідачем оскаржуване спірне рішення від 18.05.2023 року було змінено 02.06.2023 року в сторону покращення прав позивача шляхом зарахування йому більшого пільгового стажу за Списком №1, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання принципу пропорційності та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення, отже спірне рішення відповідача не є таким, що прийнято з врахуванням принципів добросовісності та розсудливості.

З огляду на означене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії №27 від 18.05.2023 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту свого порушеного шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію та зарахувати спірні періоди, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Водночас у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, а також те, що підчас розгляду адміністративного спору судом встановлено дотримання позивачем необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах щодо віку, пільгового стажу, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.05.2023 року №27 прийнятого відповідачем за заявою позивача про призначення пенсії від 10.05.2023 року та як наслідок скасувати його, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.05.2023 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним КМУ: на посаді горноробочого підземного 2 розряду на ДП по видобутку вугілля Шахти імені О.Г.Стаханова: з 12.10.1999 по 15.10.1999 року; з 16.10.1999 по 21.03.2000 року; з 22.03.2000 по 22.05.2000 року та з 23.05.2000 по 04.10.2000 року; на посаді горноробочого підземного 2 розряду на Державній холдинговій компанії «Краснолиманська», яка потім була перейменована на «Вугільну компанію «Краснолиманська»: з 16.10.2000 по 10.11.2003 року; на посаді горноробочого очисного забою підземного 5 розряду з 11.11.2003 по 31.07.2005 року; на посаді горноробочого майстра підземного на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 08.02.2011 по 11.03.2011 року; на посаді начальника зміни підземного з повним робочим днем у шахті на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 26.05.2015 по 27.10.2015 року; на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду та гірника очисного забою підземного 5 розряду на ТОВ «Краснолиманське» з 13.02.2019 по 10.02.2020 року; на посаді помічника начальника дільниці підземного з повним робочим днем у шахті ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 23.03.2023 по 31.03.2023 року, та призначити позивачу з 10.05.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням віку відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.8 ст.139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 01.06.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1073,60 грн. судового збору.

Отже, суд вважає за можливе повернути позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7А, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.05.2023 року №27 прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 10.05.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.05.2023 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним КМУ: на посаді горноробочого підземного 2 розряду на ДП по видобутку вугілля Шахти імені О.Г.Стаханова: з 12.10.1999 по 15.10.1999 року; з 16.10.1999 по 21.03.2000 року; з 22.03.2000 по 22.05.2000 року та з 23.05.2000 по 04.10.2000 року; на посаді горноробочого підземного 2 розряду на Державній холдинговій компанії «Краснолиманська», яка потім була перейменована на «Вугільну компанію «Краснолиманська»: з 16.10.2000 по 10.11.2003 року; на посаді горноробочого очисного забою підземного 5 розряду з 11.11.2003 по 31.07.2005 року; на посаді горноробочого майстра підземного на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 08.02.2011 по 11.03.2011 року; на посаді начальника зміни підземного з повним робочим днем у шахті на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 26.05.2015 по 27.10.2015 року; на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду та гірника очисного забою підземного 5 розряду на ТОВ «Краснолиманське» з 13.02.2019 по 10.02.2020 року; на посаді помічника начальника дільниці підземного з повним робочим днем у шахті ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 23.03.2023 по 31.03.2023 року та призначити йому з 10.05.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням віку відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7А, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 серпня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець