Справа № 160/20682/22
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 27.12.2022 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.10.2022 № 346286.
2. Ухвалою суду від 30.12.2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; витребувано докази у відповідача, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.
3. Ухвалою суду від 08.05.2023 витребувано докази у відповідача.
4. 10.05.2023 судом через систему «Електронний суд» отримано відзив на позовну заяву з додатками.
5. Позивач вважає, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною, оскільки прийнята без додержання процедури, визначеної законодавством та без встановлення належного суб`єкта відповідальності, що суперечить принципу індивідуалізації юридичної відповідальності та принципу презумпції невинуватості, істотною ознакою якого є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.
6. Інформація щодо застосування до підприємства штрафу за виявлені відповідачем порушення стала відома позивачу лише після отримання постанови від 20.10.2022 № 346286.
7. Справа про порушення повинна розглядатися відкрито та на засадах рівності всіх учасників. При цьому розгляд справи можливий у відсутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.
8. Всупереч пункту 27 Порядку № 1567 справу про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу розглянуто за його відсутності та позбавлено його права на участь у процесі прийняття рішення.
9. ТОВ «ЕДС-Логістик» дізнавшись про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу лише після отримання постанови був позбавлений законного права бути присутнім при розгляді справи та можливості подати свої міркування, доводи, обґрунтування та належні документи
11. Відповідно до пунктів 11.1 - 11.5 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
12. При встановленні посадовими особами органу державного контролю факту перевезення пасажирів та вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 та 48 цього Закону, джерелом інформації про суб`єкта відповідальності за таке порушення законодавства про автомобільний транспорт є насамперед відомості товарно-транспортної накладної, яка супроводжує вантаж, про автомобільного перевізника, оскільки перевізник може не співпадати з водієм, який керує транспортним засобом, чи власником (користувачем) транспортного засобу, зазначеним у реєстраційних документах. Тому відомості товарно-транспортної накладної, зокрема про особу автомобільного перевізника, повинні бути обов`язково зафіксовані посадовими особами органу державного контролю у відповідних документах (актах).
13. Позивач долучає до позовної заяви копію товарно-транспортних накладних від 06.09.2022 № 31 та від 06.09.2022 № 314, з яких вбачається, що у них перевізником вказаний ТОВ Стілтранс Груп, замовником та вантажовідправником товару вказано ТОВ Нікельхром Україна, а вантажоодержувачем - ПрАТ «Івано-Франківськцемент». Позивач вважає, що саме за цими товарно-транспортними накладними здійснювалось перевезення на а/д М- 30, 252 км (про що зазначено в оскаржуваній постанові) та надавалися водієм на вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки, які проводили рейдову перевірку. Даний факт можна підтвердити за умови ознайомлення з актом та наданням відповідачем підтвердження на підставі чого ним було встановлено особу перевізника.
14. Таким чином, через неналежну підготовку матеріалів справи до розгляду відповідач, розглядаючи цю справу та приймаючи спірну постанову, не перевірив достовірність товарно-транспортної накладної, наявної у позивача, яка супроводжувала вантаж, не з`ясував її походження, не встановив суб`єктний склад учасників перевезення та не з`ясував, хто саме виступав автомобільним перевізником та має нести відповідальність.
15. Позивач вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.10.2022 № 346286 не відповідає вимогам та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, позаяк прийнята необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч повноваженням відповідача та вимогам чинного законодавства України, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
16. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
17. Під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 20.10.2022 № 346286.
18. Згідно акту № 344062 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.09.2022, зокрема встановлено, під час перевірки виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія була відсутня особиста картка водія режиму праці та відпочинку.
19. Постанова № 346286 від 20.10.2022 прийнята на основі акту № 344062 від 07.09.2022, у якому посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області зазначене і конкретизоване порушення ТОВ «ЕДС-Логістик».
20. Саме суб`єкт господарювання, який зацікавлений в доведенні своїй позиції, має надати всю інформацію, яка може вплинути на результат розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
21. Відтак, доводи позивача є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення адміністративно-господарського правопорушення саме ним як суб`єктом господарювання.
23. Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, який відбувся 20.10.2022, проте у згадану вище дату до Відділу державного нагляду (контролю) не з`явився, явку свого представника не забезпечив, пояснень, клопотань, заяв не надавав.
24. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
25. Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
26. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
27. У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
28. Власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу у тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу та отримати тимчасовий реєстраційний талон.
30. Відтак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують передачу транспортного засобу у користуванні іншій особі, а товарно-транспортна накладна є документом на вантаж, а не документ, який визначає автомобільного перевізника.
31. Суб`єктом відповідальності у даному випадку є саме позивач, який є автомобільним перевізником у розумінні статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», а відтак до відповідача правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф на підставі оскаржуваної постанови.
32. Згідно приписів Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
33. Факт відсутності особистої картки водієм не оспорювався, хоча можливість надати письмові пояснення передбачена самою формою акту перевірки.
34. Доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
36. 07.09.2022 о 14 год. 00 хв. державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 01.09.2022 № 004344, у Хмельницькій області а/д М-30 252 км, проведено перевірку транспортного засобу марки АМ BTYVML, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане ТСЦ 1242 від 10.11.2017, що належить ТОВ «ЕДС-Логістик» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49).
37. За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складений акт від 07.09.2022 № 344062.
38. Згідно акту під час перевірки виявлено порушення: водій здійснював перевезення вантажу по маршруту «Дніпро - Івано-Франківськ»; ТТН № 313 від 06.09.2022; відсутня особиста чіп картка водія режиму праці та відпочинку; порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», частина перша абзац 3, перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.
39. Пояснення водія про причини порушень: відсутня карта водія. Акт перевірки підписаний водієм ОСОБА_1 без зауважень.
42. Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 транспортний засіб марки АМ BTYVML, номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску, зареєстрований 27.08.2022, належить ТОВ «ЕДС-Логістик» на праві власності.
43. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 313 від 06.09.2022:
- вид перевезень: авто;
- автомобільний перевізник: Стілтрансгруп, ТОВ;
- водій: ОСОБА_1 , посвідчення НОМЕР_4 ;
- замовник (платник): Нікельхром Україна, ТОВ, код 42523333;
- вантажоодержувач: Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент», код 00292988;
- пункт навантаження: м. Дніпро, вул. Гаванська, 16;
- супровідні документи на вантаж: видаткова накладна № 313 від 06.09.2022.
44. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 314 від 06.09.2022:
- вид перевезень: авто;
- автомобільний перевізник: Стілтрансгруп, ТОВ;
- водій: ОСОБА_1 , посвідчення НОМЕР_4 ;
- замовник (платник): Нікельхром Україна, ТОВ, код 42523333;
- вантажоодержувач: Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент», код 00292988;
- пункт навантаження: м. Дніпро, вул. Гаванська, 16;
- супровідні документи на вантаж: видаткова накладна № 314 від 06.09.2022.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
45. За наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.01.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ) визначеннями:
- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;
- послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
46. Статтею 34 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
47. Згідно зі статтею 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
48. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
49. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
- дата і місце складання;
- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
- пункти завантаження і розвантаження.
50. Водій транспортного засобу зобов`язаний:
- мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;
- перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;
- забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);
- дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
51. Згідно із абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
53. Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (пункт 1.3 Інструкції).
54. За наведеними у пункті 1.4 Інструкції визначеннями:
- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом
55. Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції).
56. Відповідно до пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
58. Відповідно до пункту 1.3 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
59. У пункті 1.5 Положення визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами.
60. Згідно пункту 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
61. Пунктом 6.3 Положення передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
62. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), згідно пунктів 2, 4 якого рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
63. Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
64. Спірним у цій справі є питання правомірності визначення саме власника транспортного засобу автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладення на нього адміністративно-господарських санкцій.
65. Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ, покладається виключно на автомобільних перевізників, якими перевозиться вантаж, а не на власника транспортного засобу.
66. Судом встановлено, що за товарно-транспортними накладними автомобільним перевізником визначене ТОВ «Стілтрансгруп», вантажовідправник ТОВ «Нікельхром Україна», вантажоодержувач ПрАТ «Івано-Франківськцемент».
67. Як зазначалось, згідно статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
68. Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 14.10.1997 № 363, визначено:
- перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;
- товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу;
- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
69. Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7до цих Правил.
70. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
71. Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.
72. Аналіз вищезазначених положень Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, свідчить, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.
73. Суд звертає увагу, що інформація про ТОВ «ЕДС-Логістик» як автомобільного перевізника не була зазначена у товарно-транспортних накладних № 313, № 314 від 06.09.2022, якими оформлено перевезення вантажу. Натомість, у вказаних товарно-транспортних накладних саме ТОВ «Стілтранс Груп» визначено автомобільним перевізником.
74. В акті від 07.09.2022 № 344062 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом контролюючим органом зроблено посилання на товарно-транспортну накладну № 313 від 06.09.2022, де зазначено автомобільним перевізником ТОВ «Стілтранс Груп».
75. Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у фахівців відповідача була наявна інформація щодо юридичної особи, яка здійснювала на комерційній основі перевезення вантажу.
76. Отже, з наведеного вище вбачається, що позивач не здійснював перевезення вантажу на комерційній основі чи за власний кошт, тобто не був автомобільним перевізником на автомобілі марки АМ BTYVML, номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску, станом на дату проведення перевірки контролюючим органом.
77. Суд погоджується з доводами відповідача, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах.
78. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник транспортного засобу.
79. Надання послуг з перевезення може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), як на тому акцентує відповідач.
81. Посилання відповідача на необхідність застосування Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України
від 02.12.2015 № 1001, суд вважає необґрунтованими, оскільки останні регулюють обов`язкові вимоги для виконання під час провадження зазначеної діяльності, зокрема міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом.
82. Однак, у цьому спорі не розглядається питання міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом, як виду ліцензійної діяльності.
83. Щодо доводів відповідача з посиланням на пункт 6.3. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом МВС від 11.08.2010 № 379, відповідно до якого, власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою, поданою ними особисто або уповноваженим представником, працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ, суд зазначає, наступне.
84. Правовим актом вищої юридичної сили, а саме «Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, в реакції на час виникнення спірних правовідносин, в абзаці 5 пункту 16 встановлено, що за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
85. Таким чином, Урядом поставлено видачу тимчасового талону у залежність від бажання власника або користувача транспортного засобу.
86. При цьому, абзац 4 пункту 16 Порядку № 1388 не містить норми, на яку вказує відповідач «для транспортних засобів, які перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність якого є обов`язковою згідно з вимогами статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - є тимчасовий реєстраційний талон».
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
87. Виходячи з проаналізованих норм права, суд доходить висновку про неправомірність оскаржуваної постанови 20.10.2022 № 346286, оскільки обставинами справи не підтверджено, що позивач провадив діяльність з перевезення, тобто був автомобільним перевізником на транспортному засобі під час проведення перевірки, а отже не є суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III.
89. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
91. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.10.2022 № 346286.
92. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-Логістик» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.
93. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба