Справа № 140/21428/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/21428/23
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського, про визнання протиправною бездіяльності та поновлення у списках, які потребують поліпшення житлових умов.

Так, відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 160, 161 КАС України та містить такі недоліки.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, однак не уточняє в чому така протиправна бездіяльність відобразилась, що свідчить про нечіткість позовних вимог позовної заяви, а тому на думку суду позивачу слід чітко зазначити позовні вимоги, подавши позовну заяву у новій редакції та її копії з додатками для інших учасників справи.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Із доданої копії листа Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14.05.2021 №678, адресованого позивачу, слідує, що житлова комісія Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки розглянула заяву ОСОБА_1 від 15.04.2021 за вх. №1306, щодо поновлення на квартирному обліку (протокол №155 від 07.05.2021) та залишила її без задоволення. Тобто, позивач не погоджується з рішенням житлової комісії Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови їй у поновленні на квартирному обліку.

В порушення частини 4 статті 161 КАС України позивач не додає до позову рішення щодо відмови у поновленні на квартирному обліку, зокрема протоколу №155 від 07.05.2021, що позбавляє суд перевірити фактичні обставини спірних правовідносин.

Водночас у позовній заяві позивач вказує на те, що саме діями відповідача порушено її право на отримання житла з державного житлового фонду, що не узгоджується із позовними вимогами у прохальній частині позову.

Позивачу слід звернути увагу на те, що частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

- дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

- бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

- рішення нормативно-правовий акт або індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З врахуванням наведеного позивачу слід чітко визначити у прохальній частині позовної заяви форму поведінки суб`єкта владних повноважень, яка на думку позивача порушує її права та інтереси (дії, бездіяльність чи рішення).

У випадку оскарження такої поведінки у формі рішення позивачу слід надати суду належним чином завірену копію такого рішення.

Разом із позовною заявою позивач подала суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказує, на те, що попередньо зверталася із захистом своїх прав у наведених правовідносинах до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, який ухвалою від 01.08.2022 закрив провадження у справі № 159/13/22 за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського, про визнання дій незаконними та поновлення у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Вважає, що із дати винесення судом цієї ухвали слід обчислювати строк звернення до суду. Однак до Волинського окружного адміністративного суду позивач звернулася 28.07.2023, про що свідчить відбиток штемпеля відділу поштового зв`язку на конверті, в якому надійшов цей позов, тобто позивач звернулася з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

Поважним причинами пропуску строку звернення до суду із цим позовом вважає перебування у закладах охорони здоров`я, на підтвердження чого додає до позову копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № іст.5973-296, з якої слідує, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в інсультному центрі Ковельської ЦРЛ з 12.05.2023 по 22.05.2023, а також копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.07.2022, з якої слідує, що позивач періодично перебуває на амбулаторному лікуванні в Сошичненській АЗПСМ (амбулаторії загальної практики сімейної медицини).

Проаналізувавши такі причини пропуску строку звернення до суду, слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об`єктивними перешкодами для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк. Перебування на стаціонарному лікуванні з 12.05.2023 по 22.05.2023, а також періодичне амбулаторне лікування не є перешкодою для вчасного звернення до суду із даним позовом в інші проміжки часу, починаючи з дня отримання листа відповідача від 14.05.2021 №678.

Відтак, враховуючи те, що у заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, тому позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, зазначивши обґрунтовані причини поважності його пропуску.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції та її копій з додатками іншим учасникам справи, де чітко викласти позовні вимоги, відобразивши форму поведінки суб`єкта владних повноважень, яка на думку позивача порушує її права та інтереси (дії, бездіяльність чи рішення), а також подання належним чином завіреної копії рішення щодо відмови у поновленні на квартирному обліку, зокрема протоколу №155 від 07.05.2021, та заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук