Справа № 300/1107/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2023 р. справа № 300/1107/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 21.03.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
31.03.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.03.2023 на позовну заяву. У відзиві відповідач 2 заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідача 2 вказав, що згідно пунктів 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993, право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» виникає в особи за наявності одночасно таких умов: досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу для жінок 30 років; не призначення раніше пенсії згідно Закону України «Про державну службу»: на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 особа займала посади державної служби та мала не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, на день набрання чинності Законом № 889 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України № 3723 та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016. Так, страховий стаж ОСОБА_1 становить 43 роки 07 місяців 27 днів, стаж державної служби станом на 01.05.2016 становив 14 років 01 місяць 12 днів. До стажу державної служби зараховано періоди її роботи з 21.03.2002 по 30.04.2016 на посадах в органах Пенсійного фонду України. Періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 02.06.1980 по 06.11.2001 в банківських установах не підлягають зарахуванню до стажу державної служби, оскільки позивач відповідно до записів трудової книжки не працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Також в переліку державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994, відсутній акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна», де здійснювала свою трудову діяльність ОСОБА_1 з 01.12.1990. З огляду на те, що станом на 01.05.2016 позивач мала менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, а тому відсутні підстави для обчислення пенсії з урахуванням довідки від 27.01.2023 № 39. Таким чином, на думку представника відповідача 2, ГУ ПФУ в Запорізькій області правомірно відмовило позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України Про державну службу (а.с. 35-39).
27.06.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові письмові пояснення представника позивача від 26.06.2023. Представник позивача зазначила, що згідно з загальносоюзним Класифікатором посад службовців, затвердженим постановою Держкомітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 № 016, посада «бухгалтера» віднесена до категорії «спеціаліст». Отже, вважає помилковим твердження відповідачів про відсутність даних про те, чи посади бухгалтера операційного відділу, старшого бухгалтера операційного відділу, економіста відділу мехобліку та бухгалтерії, старшого економіста бухгалтерії міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР, які займала ОСОБА_1 в період 02.06.1980 по 31.12.1987 оплачувалася на рівні оплати праці спеціалістів цих органів, оскільки діючим на той час Класифікатором посад службовців посада «бухгалтер» прямо передбачена в категорії «спеціаліст». Щодо періоду роботи позивача з 01.01.1988 по 30.11.1990 старшим інспектором післяконтролю операційного управління облуправління, економістом першої категорії обліково-операційного відділу облуправління, економістом першої категорії головної бухгалтерії Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР, то згідно додатку до Порядку № 283 до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, віднесено Агропромбанк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення. Таким чином, період роботи позивача з 01.01.1988 по 30.11.1990 підлягає зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 . Окрім цього, представник позивача повідомила суд, що позивач відмовляється від позову в частині вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01.12.1990 по 06.11.2001.
Ухвалою від 09.08.2023 суд закрив провадження у справі № 300/1107/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині вимог про зобов`язання зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 01.12.1990 по 06.11.2001.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
27.01.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перехід на пенсію згідно із Законом України Про державну службу (а.с. 49-50). До заяви від 27.01.2023 долучено копії: наказу від 25.01.2023 № 53-О «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 54); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 39 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 55); трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 56-64); облікову картку платника податків (а.с. 65); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.01.2023 № 8-Д про стаж державної служби станом на 26.01.2023 (а.с. 66); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (а.с. 67); паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 27.09.1997 (а.с. 68-70).
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ).
Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.
Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (в редакції закону від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, з огляду на зміст вищевказаної норми, необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Так, Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 569/350/17, від 03 липня 2018 року у справі № 586/965/16-а та від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а.
При прийнятті рішення суд керувався такими мотивами. Висновки суду:
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 суд встановив, що позивач працювала: з 02.06.1980 бухгалтером операційного відділу міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 26.04.1982 старшим бухгалтером операційного відділу міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 06.09.1982 економістом відділу хутрообліку міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 25.03.1986 старшим економістом бухгалтерії міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 31.12.1987 звільнена у зв`язку з переводом в Івано-Франківське облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1988 працювала на посаді старшого інспектора післяконтролю операційного управління Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1990 економістом першої категорії обліково-операційного відділу Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.03.1990 економістом першої категоріїголовногої бухгалтерії Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.12.1990 економістом першої категорії відділу обліку і банківської звітності дирекції Республіканського акціонерного комерційного агропромбанку «Україна» по Івано-Франківській області; з 01.12.1999 старшим економістом відділу обліку і банківської звітності Івано-Франківської дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна»; з 06.11.2001 звільнена з посади старшого економіста у зв`язку з ліквідацією банку «Україна»; з 01.12.2001 перебувала на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості; з 21.03.2002 прийнята на посаду спеціаліста І категорії по контролю за призначенням та виплатою пенсії в Івано-Франківський міський відділ Пенсійного фонду України, прийняла присягу державного службовця; з 20.05.2002 призначена на посаду спеціаліста І категорії по контролю за призначенням та виплатою пенсій Івано-Франківського міського управління Пенсійного фонду України; з 01.07.2002 призначена на посаду головного спеціаліста по контролю за виплатою пенсій Управління ПФУ в м.Івано-Франківську; з 03.05.2005 призначена на посаду головного спеціаліста по контролю за виплатою пенсій відділу з виплати пенсій; з 20.04.2017 переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2; з 20.05.2019 звільнено у порядку переведення в Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; з 12.11.2020 переведена на посаду головного спеціаліста з питань відрахувань з пенсій управління з питань виплати пенсій; з 26.01.2023 звільнено у зв`язку із виходом на пенсію згідно пункту 7 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» (а.с. 56-64).
Суд не погоджується з таким висновком відповідача 2.
Так, суд звертає увагу на те, що пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01 травня 2016 року).
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення стажу державної служби від 03 травня 1994 року № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Пунктом 1 Порядку № 283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;
на посадах керівних працівників і спеціалістів апарату Національного банку України, Республіканського банку Криму, управління по місту Києву та Київській області, обласних управлінь Національного банку України.
Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Що стосується періоду роботи ОСОБА_1 з 02.06.1980 по 31.12.1987 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР, то суд вказує на таке.
Додатком до Порядку № 283 є Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. В такому Переліку зазначено: Держбанк СРСР, Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.
Водночас, згідно загальносоюзним Класифікатором посад службовців, затвердженим постановою Держкомітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 № 016 (який був чинним на роботи позивача в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР), посада «бухгалтера» віднесена до категорії «спеціаліст».
Вищевказане спростовує доводи відповідача 1 про відсутність підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на посадах бухгалтера в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР до державної служби, оскільки посада «бухгалтера» віднесена до категорії «спеціаліст».
З огляду на вищевикладене, період роботи ОСОБА_1 з 02.06.1980 по 31.12.1987 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Що стосується періоду роботи позивача з 01.01.1988 по 30.11.1990, то суд вказує на таке.
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала: з 01.01.1988 на посаді старшого інспектора післяконтролю операційного управління Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1990 економістом першої категорії обліково-операційного відділу Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.03.1990 економістом першої категорії головної бухгалтерії Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР.
Як встановлено судом вище, Агропромбанк СРСР, його республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення, містяться в Переліку Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.
Таким чином, період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1988 по 30.11.1990 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
З огляду на вищевказані обставини, для позивача наявні всі необхідні умови, визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Так, підсумовуючи, суд дійшов висновку, що на час звернення із заявою від 27.01.2023 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, щодо позивача дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме: вік ОСОБА_1 більше 60 років; станом на 01.05.2016 позивач мала більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби; страховий стаж більше 30 років.
Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Щодо способу захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.
27.01.2023 позивач надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області всі необхідні документи для переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. З огляду на встановлені судом обставини щодо подання позивачем відповідачу разом зі заявою всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII умов для переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути позбавлена гарантованого Державою пенсійного забезпечення за її вибором, якщо таке право встановлене законом.
При цьому суд звертає увагу на те, що з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.
Згідно змісту поданого позову, представник позивача просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 27.01.2023 з дня звернення до відповідача за переведенням на даний вид пенсії, з урахуванням до стажу державної служби періодів з 02.06.1980 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 30.11.1990.
Суд звертає увагу на те, що підставою для відмови в спірному рішенні був висновок пенсійного органу про те, що позивач немає необхідного стажу державної служби, за відсутності зауважень щодо віку позивача та загального страхового стажу. Суд визнав протиправним таку відмову. Суд в цій справі встановив наявність всіх, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII умов для переведення позивача на інший вид пенсії - пенсію державного службовця відповідно вказаної статті Закону № 3723-ХІІ. Отже, ефективним способом захисту прав позивача в спірних відносинах буде не повторний розгляд заяви, а зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, де позивач перебуває на обліку та до якого повернуто матеріали пенсійної справи після розгляду її заяви іншим територіальним органом пенсійного фонду, перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, із зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 02.06.1980 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 30.11.1990.
Щодо дати, з якої пенсійний орган має вчинити відповідні зобов`язальні дії, то суд вказує таке.
Суд звертає увагу на те, що строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії визначені статтею 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Так, відповідно до абзацу першого частини третьої статтею 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Таким чином, право на переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, виникло в ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перехід на таку пенсію відповідно до положень частини третьої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто з 27.01.2023.
Щодо позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати ОСОБА_1 заробітну плату державного службовця згідно довідок ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 38, № 39, то суд звертає увагу на таке.
З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія згідно Закону України "Про державну службу" призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, для визначення розміру пенсії згідно Закону України "Про державну службу" необхідно встановити розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, від якого, в свою чергу, визначається розмір пенсії, що становить 60 відсотків від розміру такої заробітної плати.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).
Так, пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно з пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Так, відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу, пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України постановою від 17.01.2017 № 1-3 затвердило форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу.
Судом встановлено, що 27.01.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області видано довідку № 38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (зворотній бік а.с. 13) та довідку № 39 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 14).
Суд звертає увагу на те, що пенсійний орган спочатку встановлює наявність підстав для призначення особі пенсії державного службовця, і за умови наявності таких підстав, враховує довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця на стадії визначення розміру такої пенсії державного службовця.
Таким чином, відповідач 2 не надавав оцінку змісту довідок від 27.01.2023 № 38 та № 39, та не взяв їх до уваги з тих підстав, що вважав, що позивач має менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016, а тому не має права на одержання пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, з огляду на те, що пенсійним органом ще не переведено позивача на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, розмір її пенсії не розраховувався, тобто між сторонами відсутній спір щодо розрахунку сум пенсії, то позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати ОСОБА_1 заробітну плату державного службовця згідно довідок ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 38, № 39, є передчасним.
Отже, позов належить задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження понесення судових витрат у справі позивачем подано дублікат квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.
З огляду на часткове задоволення позову та враховуючи, що спір виник внаслідок протиправного рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань вказаного територіального органу Пенсійного Фонду України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,8 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.