Справа № 460/43514/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/43514/22 пров. № А/857/7887/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року в справі №460/43514/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Нор У.М.,

час ухвалення рішення 03.04.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення 03.04.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у листі №5958-5922/К-02/8-1700/22 від 06.05.2022 та зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату з 01.03.2022 пенсії відповідно до Закону України від 15.02.2022 «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №727 «Деякі питання індексації пенсій» із урахуванням виплачених сум до зміни законодавства або правового статусу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.03.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України 15.02.2022 №2040-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» та здійснити її виплату із урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому відсутні підстави для проведення індексації пенсії. При цьому наголошує на відсутності постанови Уряду, яка регулює спірні правовідносини.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком призначену на умовах Закону України «Про державну службу».

Так, 15.04.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати індексації пенсії.

Однак листом від 06.05.2022 №5958-5922/К-02/8-1700/22 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування індексації пенсії, з огляду на те, що перерахунку (індексації) з 01.03.2022 року підлягали пенсії, призначені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас після прийняття Урядом відповідного порядку щодо проведення індексації пенсій, призначених, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», перерахунок таких пенсій буде проведено автоматизованим способом (без додаткового звернення пенсіонера до сервісного центру Пенсійного фонду України).

Вважаючи протиправною таку відмову та дії відповідача, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Спірним питанням у цій справі є правомірність відмови відповідача у проведенні індексації пенсії позивача у 2022 році.

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно частиною 2 статті 42 Закону 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Згідно пункту 2 розділу XІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі Закон №899-VIII) Закон України №3723-XII, окрім статті 37, втратив чинність, у тому числі втратила чинність статті 371 Закону України №3723-XII, якою визначались підстави для перерахунку пенсій державним службовцям.

Статтею 90 Закону України №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України №1058-ІV.

Відповідно до пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, який набрав чинності з 01 жовтня 2017 року, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» від 15 лютого 2022 року №2040-ІХ (далі Закон №2040-ІХ) пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV викладено у новій редакції, згідно якої у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається.

Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно пояснювальної записки до законопроєкту цього Закону прийняття такого обумовлено необхідністю визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, оскільки у 2017 році із об`єктів індексації грошових доходів були вилучені пенсії, призначені за «спеціальними» пенсійними програмами. Так, не проводиться індексація пенсій військовослужбовцям, держслужбовцям, науковцям та іншим категоріям пенсіонерів з 2014 року. Військовослужбовцям останній перерахунок у зв`язку із зміною грошового забезпечення проведений у 2018 році, а держслужбовцям та науковцям пенсії не перераховувалися з 2008 року.

Зазначені положення Закону України №2040-ІХ набрали чинності з 01 березня 2022 року.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що з 01 березня 2022 року пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV передбачає проведення індексації пенсій, призначених, зокрема, відповідно до Закону України №3723-ХІІ у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону України №1058- IV.

Згідно абзаців 2 та 3 частини 2 статті 42 Закону №1058- IV у редакції Закону №2040-ІХ для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Наступними абзацами цієї правової норми також закріплено, що у разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

На реалізацію наведених правових положень 16 лютого 2022 року Урядом прийнято постанову «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118, якою у пункті 1 установлено, що з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14. У разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

За встановлених обставин справи підтверджено, що наведені положення пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV відповідач не виконав та не провів розрахунок індексації пенсії позивача з 01 березня 2022 року із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,14.

Колегія суддів наголошує, що пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV спеціального закону, який прийнято у 2022 році, не визнавався Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання всіма суб`єктами публічного права.

Враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, суд апеляційної інстанції зазначає на неможливість пенсійного органу відмовити в проведенні індексації пенсійної виплати позивача, посилаючись на неврегулювання спірних правовідносин актами Уряду, за наявності відповідного Закону.

З огляду на наведене, судова колегія зазначає, що стан законодавчого врегулювання проведення індексації розміру пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» в 2022 році, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Закону №1058-IV.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У відповідності до статті 12 Європейської соціальної хартії 1996 року, держава зобов`язана підтримувати функціонування систем соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушені права позивача, з метою захисту яких подано цей позов, підлягають відновленню шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.03.2022 та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України 15.02.2022 №2040-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства», здійснивши її виплату із урахуванням виплачених сум.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року в справі №460/43514/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 09 серпня 2023 року.