Справа № 946/8668/21
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/8668/21
Провадження № 2-а/946/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусус О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4859844 від 04.10.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винним себе у скоєнні правопорушення не визнає, на дорозі не встановлено дорожній знак «Закінчення населеного пункту «Саф`яни». Також зазначив, що ввімкнення ближнього світла фар поза населених пунктів з 01.10 по 01.05. в силу вимог п. 9.8 ПДР відносяться до розділу Попереджувальні знаки, порушення якого не підпадає під відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а підпадає під відповідальність за ст. 125 КУпАП. Крім того в позові зазначив, що він ненавмисно їхав без ввімкненого світла фар, перед початком руху ввімкнув ближнє світло фар і майже всю дорогу так їхав, але біля села Кам`янка зупинився, вимкнув світло фар та після продовжив рух без ввімкненого ближнього світла фар. У зв`язку із чим, просить скасувати зазначену постанову.

Крім того, 15.03.2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнений позов, яким замінив неналежного відповідача - інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Самовяну Г.Д., на належного відповідача управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїта просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4859844 від 04.10.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до уточненого позову, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач винним себе у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки не встановлено дорожній знак «Закінчення населеного пункту «Саф`яни». Також зазначив, що ввімкнення ближнього світла фар поза населених пунктів з 01.10 по 01.05. в силу вимог п. 9.8 ПДР відносяться до розділу Попереджувальні знаки, порушення якого не підпадає під відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а підпадає під відповідальність за ст. 125 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїне з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав, поважність причин неявки не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.10.2021 року о 16 годині 30 хвилин інспектор відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Самовяну Г.Д. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4859844 від 04.10.2021 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, 04.10.2021 року о 16 годині 22 хвилин в м. Ізмаїл дорога М-15 230 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211540» реєстраційний номер НОМЕР_1 без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.8. Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 04.10.2021 року о 16 годині 22 хвилин в м. Ізмаїл дорога М-15 230 км керував транспортним засобом «ВАЗ 211540» реєстраційний номер НОМЕР_1 без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до первісного позову, позивач зазначив, що він ненавмисно їхав без ввімкненого світла фар, перед початком руху ввімкнув ближнє світло фар і майже всю дорогу так їхав, але біля села Кам`янка Ізмаїльського району зупинився, вимкнув світло фар та після продовжив рух без ввімкненого ближнього світла фар.

Таким чином суд вважає, що позивач прямо визнав вину у тому, що 04.10.2021 року, в період дії для водіїв транспортних засобів зобов`язання виконання приписів п.9.8. ПДР в порушення яких він їхав без ввімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до уточного позову, позивач замінив неналежного відповідача - інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Самовяну Г.Д., на належного відповідача - управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а також виключив зі змісту позову опис фактичних обставин справи стосовно того, що він ненавмисно їхав без ввімкненого світла фар.

На думку суду, виключення позивачем зі змісту уточненого позову визнання ним факту руху на транспортному засобі без ввімкненого ближнього світла фар спрямовано на ухилення ним від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що доводи ОСОБА_1 про те, що на зазначеній ділянці дороги були відсутні дорожні знаки, які інформують про початок чи закінчення відрізку дороги, що перебуває в межах чи поза межами населеного пункту, суд визнає неспроможними, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження таких доводів та такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях самого позивача, що в силу ст. 251 КУпАП не являють собою належним, достовірним та достатнім доказом по справі.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що його дії працівником поліції кваліфіковано невірно, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому його дії слід було кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, яка передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху та тягне за собою попередження.

З цього приводу суд зазначає, що згідно п.1.10 ПДР, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Правило п. 9.8. Правил фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п. 9.1. Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 цього Кодексу, як вважає позивач.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.05.2018 року (справа №726/786/17) та від 07.02.2018 року (справа №285/1619/17).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Встановивши вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що постанова інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Самовяну Григорія Дмитровича серії ЕАО № 4859844 від 04.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 29.12.1998 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус