Справа № 160/11535/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод електрозварювальних труб» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника Дяденчука Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 29.05.2023 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод електрозварювальних труб» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника Дяденчука Дмитра Вікторовича про:
2. У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод електрозварювальних труб» судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн та на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 4000 грн.
3. Ухвалою суду від 02.06.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; витребувано докази у відповідача, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.
4. 19.06.2023 судом через систему «Електронний суд» отримано відзив на позовну заяву з додатками.
5. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови був акт № 252203 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складений 01.03.2023 Головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Звагольським В.П., тобто документ, складання якого не передбачено чинним законодавством України, оскільки додаток 3 до пункту 21 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою КМУ № 1567 зазначено як: Акт № проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
6. Тобто, посадова особа Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в особі начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Дяденчука Дмитра протиправно та незаконно прийняла постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 357694 від 29.03.2023 без дотримання підстав передбачених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого Постановою КМУ № 1567, на підставі документу складання якого не передбачено законодавством України, допустивши формальне виконання своїх повноважень, які призвели до порушення прав та законних інтересів позивача.
7. При розгляді скарги позивача Державна служба України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека» у своєму листі від 24.04.2023 «Щодо розгляду скарги» зазначає, що складено акт відповідно до додатку № 3 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого Постанови КМУ № 1567 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, хоча сам акт має іншу назву, що також свідчить про складання протоколу без передбаченої законодавством України підстави.
8. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод електрозварювальних труб» не є перевізником вантажів в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».
9. Позивач не займається перевезенням пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, не має такого виду економічної діяльності та не надає такі послуги.
10. Законодавством визначено обов`язковість обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон тахографами, а у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю водіїв.
11. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдових. У зв`язку з цим, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
12. До документів для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезеннях.
13. Однак, порядок облаштування транспортного засобу тахографом передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення вантажів та пасажирів. У позивача відсутній вид економічної діяльності перевезення вантажів, а відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 385 вона поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
14. Таким чином, законодавець, хоч і передбачив наявність обов`язку обладнання транспортного засобу тахографом або наявність індивідуальної контрольної книжки водія для автомобільних перевізників, проте не визначив процедури дотримання цього обов`язку для категорії осіб, які не надають послуги з перевезення вантажів, а перевозять вантаж для власних потреб власними засобами, без залучення безпосередніх перевізників.
15. Штраф передбачено за відсутність протоколу повірки та адаптації тахографа при наданні послуг з перевезення вантажів. Однак, позивач не надавав та не надає послуг з перевезення вантажів і такими послугами не користувався.
17. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначив, що розмір гонорару адвоката Любарця Сергія Станіславовича у сумі 4000 грн є фіксованим, узгодженим сторонами у договорі від 01.05.2023 про надання правничої (правової) допомоги і сплачений позивачем, що підтверджується випискою банку.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
Державна служба України з безпеки на транспорті
18. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
19. Під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 29.03.2023 № 357694.
20. Згідно акту № 252203 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зокрема встановлено, під час перевірки виявлено порушення статті 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: вимог наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 № 385 відсутній протокол перевірки та адаптації, у водія відсутня книжка водія, що унеможливлює контроль режиму праці та відпочинку водія.
21. Щодо невідповідності назви акту, відповідач із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.04.2020 по справі № 813/1790/18 зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
22. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
23. Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
24. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
25. У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
26. Постанова № 357694 від 29.03.2023 прийнята на основі акту № 252203 від 01.03.2023, у якому посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області зазначене і конкретизоване порушення ТОВ «Нікопольський завод електрозварювальних труб».
27. Саме суб`єкт господарювання, який зацікавлений в доведенні своїй позиції, має надати всю інформацію, яка може вплинути на результат розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
28. Відтак, доводи позивача є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення адміністративно-господарського правопорушення саме ним як суб`єктом господарювання.
30. З системного аналізу законодавчих норм випливає, що автомобільним перевізником може бути фізична особа-підприємець або юридична особа, яка здійснює перевезення вантажів на комерційній основі чи за власний кошт. При цьому здійснення перевезення за власний кошт свідчить про перевезення для власних потреб.
32. Згідно з ТТН № Р31 від 01.03.2023 автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Нікопольський завод електрозварювальних труб» код 33698892, вантажоодержувачем є ТОВ «Сумитеплоенерго». Відтак, зважаючи на те, що вантажоодержувачем є особа відмінна від позивача суб`єкта господарювання, то має місце саме надання послуг перевезення вантажу. Відтак твердження позивача про те, що послуг вантажного перевезення позивачем не надавалося і перевезення вантажу здійснювалося для власних потреб є неправдивими.
33. ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу, документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської діяльності з постачання, що підтверджено у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 810/3713/16.
35. Положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.
36. На підставі викладеного, під час рейдової перевірки було встановлено, що був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія.
37. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
38. Доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника Дяденчука Дмитра Вікторовича
39. Відповідач заяв по суті спору не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
42. За результатами проведеного заходу 01.03.2023 складений акт № 252203 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
43. Згідно акту під час перевірки виявлено порушення: при здійсненні вантажних перевезень згідно ТТН Р-31 від 01.03.2023 відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка, що унеможливлює контроль режиму праці та відпочинку водія. Порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», абзац 3 частини першої.
44. Пояснення водія про причини порушень: роблю на НЗЕЗТ водієм, везу трубу, яку робить завод, не являюсь перевізником іншого вантажу.
48. Згідно свідоцтв про реєстрацію НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , перевірений транспортний засіб марки MAN н/причіп KRONE, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), на праві власності.
49. Відповідно до товарно-транспортної накладної № Р-31 від 01.03.2023:
- автомобіль: MAN TGX 26.440, НОМЕР_2 , причіп/напівпричіп Krone, НОМЕР_3 ;
- вид перевезень: міжміський;
- водій: ОСОБА_1 , КВІ НОМЕР_7 ;
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
50. За наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.01.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ) визначеннями:
- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;
- послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
51. Згідно статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
52. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
53. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
- дата і місце складання;
- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
- пункти завантаження і розвантаження.
54. Водій транспортного засобу зобов`язаний:
- мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;
- перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;
- забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);
- дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
55. Згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
57. За наведеними у пункті 1.4 Інструкції визначеннями:
- картка картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом
58. Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції).
59. Відповідно до пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
61. Відповідно до пункту 1.3 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
62. У пункті 1.5 Положення визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами.
63. Згідно пункту 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
64. Пунктом 6.3 Положення передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
65. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), згідно пунктів 2, 4 якого рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
66. Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
67. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що позивач вважає відсутніми підстави для прийняття оскаржуваної постанови, оскільки вона прийнята на підставі документу, складання якого не передбачено законодавством України, допустивши формальне виконання своїх повноважень, які призвели до порушення прав та законних інтересів позивача; позивач не є перевізником вантажів, не займається перевезенням вантажів, не має такого виду економічної діяльності та не надає такі послуги.
68. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про неможливість впливу формальних порушень на факт допущенного правопорушення позивачем, здійснення перевезення вантажу для власних потреб, що потребує наявності протоколу перевірки та адаптації, та у водія індивідуальної контрольної книжки водія тощо, а їх відсутність унеможливлює контроль режиму праці та відпочинку водія.
69. Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ, покладається виключно на автомобільних перевізників.
70. Як зазначалось, згідно статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, а товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
71. Згідно зі статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
- вантажовідправник (повне найменування (ПІБ), код платника податків згідно з ЄДРПОУ або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- автомобільний перевізник (повне найменування (ПІБ), код платника податків згідно з ЄДРПОУ або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення.
72. Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 14.10.1997 № 363, визначено:
- перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;
- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
73. Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
74. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
75. Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.
76. Аналіз вищезазначених положень Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, свідчить, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.
77. Суд звертає увагу, що відповідно до товарно-транспортної накладної № Р-31 від 01.03.2023 автомобільним перевізником та вантажовідправником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод електрозварювальних труб» (код 32475645).
78. В акті від 01.03.2023 № 252203 контролюючим органом зроблено посилання на товарно-транспортну накладну № Р-31 від 01.03.2023, де зазначено автомобільним перевізником ТОВ «Нікопольський завод електрозварювальних труб», що також підтверджено водієм, який вказав, що працює на НЗЕЗТ, тобто у позивача, та здійснює перевезення виготовленої заводом труби.
79. Отже, з наведеного вище вбачається, що позивач, як перевізник та вантажовідправник, здійснював перевезення труб, які виробляє завод, - замовнику та вантажоодержувачу ТОВ «Сумитеплоенерго» за видатковою накладною № 31 від 01.03.2023, керував транспортним засобом водій, який є працівником позивача перевізника та вантажоодержувача.
80. Надаючи оцінку доводам позивача щодо ненадання ним послуг перевезення, відсутності у позивача статусу перевізника, відсутності такого виду економічної діяльності як перевезення вантажів, суд вважає їх необґрунтованими.
81. Так, відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
82. Зокрема, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (стаття 664 ЦК України).
83. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 ЦК України).
84. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (стаття 909 ЦК України).
85. Таким чином, позивач склав транспортну накладну, здійснював перевезення вантажу, а саме виготовленого ним товару за власний кошт замовнику, тобто був автомобільним перевізником на автомобілі марки MAN н/причіп KRONE, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , під час проведення перевірки контролюючим органом.
86. Позивач не заперечує здійснення ним перевезення вантажу для власних потреб власними засобами, а відсутність у нього такого виду діяльності як надання послуг з перевезення вантажів не нівелює здійснення перевезення, зокрема, за власний кошт.
87. З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що він при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених Законами України та відповідними підзаконними актами.
88. Крім того, суд звертає увагу, що згідно свідоцтв про реєстрацію НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , транспортний засіб марки MAN н/причіп KRONE, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), на праві власності. ОСОБА_2 з 2014 року є керівником ТОВ «Нікопольський завод електрозварювальних труб» та власником товариства (50% статутного капіталу).
89. Щодо тверджень позивача про невідповідність назви акту затвердженій Порядком № 1567, суд зазначає наступне.
90. Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
91. У додатку 3 до Порядку № 1567 міститься форма Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
92. Головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Звагольським В.П. за результатами проведеного 01.03.2023 контрольного заходу складений акт № 252203 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
93. Таким чином, при проведенні перевірки використана форма акту у редакції Порядку № 1567 згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 422 від 20.05.2013, наявна відмінність полягає у тому, що у додатку 3 у назві акту застосовано слово «здійснення», в акті № 252203 слово «виконання».
94. Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо недодержання форми акту, зокрема його найменування, як підстави задоволення позову, оскільки формальні порушення не нівелюють інших обставин, а позивач не довів чим порушені його права іншою назвою акту.
95. Окремі дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
96. Під час розгляду цієї справи не встановлено таких порушень процедури прийняття оскаржуваної постанови, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.
97. Встановлене проведеною рейдовою перевіркою порушення позивач не оскаржує, відповідних доводів не заявляє
98. При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а пунктом 6.3 Положення передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв. Жодних зі вказаних документів ані під час перевірки, ані суду надано не було.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
99. Під час розгляду справи встановлено, що позивачем у позовній заяві не наведено доводів або обґрунтувань, як і не надано доказів, які б спростовували висновки перевірки стосовно допущеного ним порушення.
100. З урахуванням викладеного, судом встановлено правомірність прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.03.2023 № 357694, що є підставою для відмови у задоволенні позову з покладенням на позивача понесених судових витрат.
101. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
103. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба