Справа № 420/9273/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого діє адвокат Панчошак Олександр Дмитрович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач, ГУ НП в Одеській області), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані чотири дня чергової відпустки в 2018 р., з урахуванням виплачених коштів за 3 дня невикористаної відпустки;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані чотири дня чергової відпустки в 2018 р., з урахуванням виплачених коштів за 3 дня невикористаної відпустки;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належного розміру премії з 15.11.2016 по 31.05.2018 року, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії з 15.11.2016 по 31.05.2018 року, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та індексації грошового забезпечення в травні 2018;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на премію збільшену на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції, передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та індексації грошового забезпечення в травні 2018, з урахуванням виплачених сум;

зобов`язати Головного управління Національної поліції в Одеській області надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018 з зазначенням належних розмірів усіх складових грошового забезпечення, в тому числі індексації, премії та процентної надбавки за стаж служби в поліції, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо нездійснення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 01.06.2018;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за 6 місяців.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Одеській області з 15.11.2016 по 31.05.2018 року. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 у справі № 420/24509/21 передбачено: «Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови позивачу в зарахуванні до стажу служби в поліції служби в податковій міліції у період з 24.12.1996 року по 07.07.2005 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Вказане рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі №420/24509/21. На виконання вказаного рішення відповідач видав наказ № 1995 о/с від 29.12.2022 та встановив, що вислуга років позивача станом на 15.11.2016 складає 24 роки 1 місяць 23 дні. Відповідно до частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. З наданих відповідачем на адвокатські запити матеріалів підтверджено, що позивач в 2017 та 2018 роках мав право на відпустку 45 днів. В 2017 році відповідач надав позивачу відпустку тривалістю 45 днів. У 2018 позивач звільнений 31.05.2018, тобто відпрацював повні 5 місяців 45 діб/12X5=18 діб, з яких позивач використав 14, тобто залишок мав складати 4 доби, проте відповідач допустив арифметичну помилку та зазначив 3 доби. Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер). Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Проте, відповідач відмовляється в добровільному порядку нарахувати та виплатити належний розмір премії з урахуванням процентної надбавки за стаж служби в поліції передбаченої наказом відповідача № 1995 о/с від 29.12.2022, посилаючись на те, що це не передбачено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 у справі № 420/24509/21. Сторонами визнається, що з 15 листопада 2016 по 31 травня 2018 позивачу нараховувалась та сплачувалась премія, проте відповідач протиправно не збільшив її з огляду на надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням наказу відповідача № 1995 о/с від 29.12.2022. Відповідач також відмовляється враховувати належний розмір премії та індексації грошового забезпечення в розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме - виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, внаслідок чого, позивач має право на отримання відшкодування за затримку виплати розрахунку при звільненні на підставі статті 117 КЗпП України.

Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 01.05.2023 вказаний позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Позивач ухвалу суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 12.05.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.06.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Таку ж правову позицію обрав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2020 року у справі № 808/2122/18. Крім того, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. Тобто, обов`язковою передумовою для виплати поліцейському компенсації за невикористану відпуску є визначення кількості днів невикористаної відпустки в наказі про звільнення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2020 року у справі № 808/2122/18.

Позивач у встановленому порядку наказ про звільнення №791 о/с від 31.05.2018 року, який є актом індивідуальної дії та на підставі, якого фінансовим відділом проводиться виплата коштів, не оскаржував, доказів протилежного до суду не надав.

Без внесення відповідних змін до наказу про звільнення, вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за невикористані чотири дня чергової частину відпустки за 2018 рік є передчасною та такою, що суперечить законодавчо закріпленій процедурі проведення таких виплат, що узгоджується з приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260.

Відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року.

Стосовно зобов`язання ГУНП здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії з 15.11.2016 по 31.05.2018 року, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області від 29.12.2022 року, відповідач зазначає, що пунктом 12 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260 передбачено що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Вищевказана правова норма передбачає виключне право, а не обов`язок на преміювання поліцейського, виключно із урахуванням особистого внеску поліцейського в загальні результати служби.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ГУНП нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та індексації грошового забезпечення в травні 2018, відповідач зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами в день звільнення кожному поліцейському індивідуально відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуваннями специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення.

У відповідності до п. 23 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженими наказом МВС України від 06.04.2016 р. № 260 (далі - Порядку), поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Одноразова грошова допомога при звільнені ОСОБА_1 відповідно до п. 23 Порядку нараховувалась з розрахунку місячного грошового забезпечення установлених на день звільнення (квітень місяць) з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій.

При звільненні ОСОБА_1 Головним управлінням Національної поліції була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (25 років) у відповідності до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 -12 від 09.04.1992 року, в розмірі 183651,50 грн.

З урахуванням вищевикладеного, одноразова грошова допомога була нарахована відповідно до чинного законодавства.

Щодо включення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні індексації, відповідач зазначає, що ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Саме вже нараховане грошове забезпечення поліцейського, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальне звання, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, підлягає індексації, а не те, що в грошове забезпечення входить складова, така як індексація.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ГУНП надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018 з зазначенням належних розмірів усіх складових грошового забезпечення, в тому числі індексації, премії та процентної надбавки за стаж служби в поліції, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та виплачених сум, відповідач зазначає, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 791 о/с від 31.05.2018 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

З квітня 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

ГУНП в Одеській області, враховуючи вимоги чинного законодавства України, було виготовлено на направлено до ГУПФУ в Одеській області довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останні 24 місяці служби перед звільненням, на підставі якої було призначено пенсійне забезпечення ОСОБА_1 .

Індексація грошового забезпечення не віднесена до складових грошового забезпечення, а тому не має підстав включати її у довідку про призначення пенсійного забезпечення. Індексація це відшкодування особам подорожчання споживчих товарів і послуг.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з ГУНП на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні відповідач зазначає, що вказані вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Позивач не надав до суду доказів, що відповідач порушив виплату належних йому сум при звільненні у передбачені законом строки за відсутності спору про їх розмір.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 06.06.2023 поновлено Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк для подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що з 15.11.2016 по 31.05.2018 позивач ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

Згідно наказу ГУНП в Миколаївській області від 14.11.2016 № 312 o/c ОСОБА_1 відряджено для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області - з 15.11.2021.

Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Миколаївській області від 15.12.2021 № 2289/28-2021 при переведенні до ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 отримав грошовий атестат № 780, iз визначенням надбавки за вислугу років у розмірі - 30% та премією - 52,17% та стажем служби на момент переведення - 15р. 7 мiс. 2 дн.

Наказом ГУНП в Одеській області від 31.05.2018 року №791 о/с позивача відповідно до п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції.

У наказі, з урахуванням змін, що внесені наказом №959 о/с від 05.08.2017 року, визначено, що вислуга років на день звільнення складає: календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років 17 років 01 місяць 25 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 25 років 08 місяців 09 днів; усього для призначення пенсії - 25 років 08 місяців 09 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 у справі №420/24509/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеські області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу служби в поліції служби в податковій міліції у період з 24.12.1996 року по 07.07.2005 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу року в податковій міліції у період з 24.12.1996 року по 07.07.2005 року та з урахуванням цієї вислуги провести відповідний перерахунок і виплату надбавки за вислугу років за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу служби в поліції служби в податковій міліції у період з 24.12.1996 року по 07.07.2005 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу року в податковій міліції у період з 24.12.1996 року по 07.07.2005 року та з урахуванням цієї вислуги провести відповідний перерахунок і виплату надбавки за вислугу років за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі № 420/24509/21 Головне управління Національної поліції в Одеській області прийняло наказ від 29.12.2022 №1995о/с «По особовому складу», відповідно до якого передбачено внести до наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області такі зміни:

1. Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 21 грудня 2016 року №1702 о/с «По особовому складу» в частині призначення полковника поліції ОСОБА_1 (0008287) начальником управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області, доповнити абзацом такого змісту: «Відповідно до статті 78 розділу VII Закону України Про Національну поліцію» визначити станом на 15 листопада 2016 року стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки - 24 роки 01 місяць 23 дні»;

2. В наказі Головного управління Національної поліції в Одеській гід 31 травня 2018 року № 791 о/с «По особовому складу» в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (0008287), начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області, замінити слова та цифри «у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років -17 років 01 місяць 25 днів» словами та цифрами «у календарному обчисленні для виплати - надбавки за вислугу років - 25 років 08 місяців 09 днів».

Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснити та провести перерахунки виплати полковникові поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 15 листопада 2016 року до 31 травня 2018 року, з урахуванням унесених змін до стажу служби в поліції.

На адвокатський запит щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації відповідач листом від 15.02.2023 № 14/19аз повідомив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» нарахування одноразової грошової допомоги при звільненій зі служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення кожному поліцейському індивідуальне відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення Національної поліцій. УФЗБО ГУНП в Одеській області не має підстав для проведення нарахування одноразової грошової допомоги з включенням таких складових, як сума індексації грошового забезпечення на останній місяць звільнення, так як вона не являються складовою грошового забезпечення поліцейського, які призводять до збільшення грошового забезпечення в межах планових граничних розмірів витрат. Одноразова грошова допомога при звільнені ОСОБА_1 нарахована відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у сумі 183651,50 грн (з грошового забезпечення у місяці звільнення, тобто 14692,12 грн х 50 % х 25 років).

Відповідно до довідки Головного управління НП в Одеській області від 06.04.20223 щодо надання основної та додаткової чергових відпусток за період роботи з 15.11.2016 по 31.05.2018 колишньому працівнику ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 за 2017 рік основну та додаткову чергові оплачувані відпустки використав у кількості 45 календарних днів, за 2018 рік основну чергову оплачувану відпустку використав у кількості 14 календарних днів та отримав грошову компенсацію за 03 доби невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2018 року по день звільнення.

01.04.2023 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив повідомити інформацію щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги на підставі рішення суду від 05.08.2022 № 420/24509/21.

На адвокатський запит ГУНП в Одеській області листом від 07.04.2023 №14/45/аз повідомило, що у резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 № 420/24509/21 не визначено здійснення перерахунку та виплату одноразової грошової допомоги при звільнені з урахуванням надбавки за стаж служби, премії, а також індексації. Відповідно перерахунок здійснений не був. Відповідачем направлено копію розрахункового листа ОСОБА_1 за січень 2023 року та копію платіжного доручення від 28 січня 2023 року щодо здійснення перерахунку та виплати надбавки за вислугу років за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та премії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 № 420/24509/21 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області.

01.04.2023 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати довідку про грошове забезпечення з моменту призначення в ГУНП в Одеській області по день звільнення, відомості про сплату компенсації за невикористану відпустку, довідку про середньоденне грошове забезпечення.

На адвокатський запит ГУНП в Одеській області листом від 07.04.2023 № 14/46аз повідомило, що надати інформацію стосовно ОСОБА_1 немає можливості, у зв`язку з технічними проблемами в програмному забезпеченні, яке використовується в бухгалтерії (збій програмного забезпечення).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані чотири дня чергової відпустки в 2018 р., з урахуванням виплачених коштів за 3 дня невикористаної відпустки та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації за невикористані чотири дня чергової відпустки в 2018 р., з урахуванням виплачених коштів за 3 дня невикористаної відпустки, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.4, 5 ч.10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський: своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Відповідно до ч.ч.9-10 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Частинами 1 та 2 статті 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку №260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

З вищевикладеного слідує, що правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, зокрема до яких, поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №160/10875/19, від 31 березня 2021 року у справі №320/3843/20.

Як вбачається з матеріалів справи за 2018 рік позивач використав основну чергову оплачувану відпустку у кількості 14 календарних днів та отримав грошову компенсацію за 3 доби невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01.01.2018 по день звільнення.

Проте, позивач вважає, що має право на компенсацію за невикористані чотири дні чергової відпустки за 2018 рік, з урахуванням виплачених коштів за три дні невикористаної відпустки.

Відповідно до особового рахунку за 2018 рік ОСОБА_1 на підставі наказу № 791 о/с від 31.05.2018 кількість днів невикористаної відпустки становить три дні.

Таким чином, на момент звільнення позивач мав 3 доби невикористаної відпустки за 2018 рік, компенсацію за яку отримав.

Обов`язковою передумовою для виплати поліцейському компенсації за невикористану відпуску є визначення кількості днів невикористаної відпустки в наказі про звільнення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2020 року у справі № 808/2122/18.

Позивач у встановленому порядку наказ про звільнення №791 о/с від 31.05.2018 року, який є актом індивідуальної дії та на підставі якого фінансовим відділом проводиться виплата коштів, не оскаржував, доказів протилежного до суду не надав.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належного розміру премії з 15.11.2016 по 31.05.2018 року, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу премії з 15.11.2016 по 31.05.2018 року, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022, суд зазначає наступне.

Пунктом 12 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260 передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Вищевказана правова норма передбачає виключне право, а не обов`язок на преміювання поліцейського, виключно із урахуванням особистого внеску поліцейського в загальні результати служби.

Наказом ГУНП в Одеській області від 8.12.2015 року № 181 затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Одеській області, метою якого є визначення порядку матеріального заохочення поліцейських.

Розділом III Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Одеській області встановлено показники преміювання які полягають у наступному:

- неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- виконання заходів, передбачених планами роботи Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідного територіального органу та підпорядкованого йому структурного підрозділу;

- виконавська дисципліна (виконання доручень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівництва Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України та ГУНП в Одеській області);

- своєчасність та якість підготовки наказів, довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- виявлення причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття в межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- уживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- службова дисципліна.

Тобто, з урахуванням саме цих показників, начальниками структурних підрозділів Головного управління реалізується їх право на преміювання певних підлеглих співробітників.

Судом встановлено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі № 420/24509/21 Головне управління Національної поліції в Одеській області прийняло наказ від 29.12.2022 № 1995о/с «По особовому складу», відповідно до якого передбачено внести до наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області такі зміни:

1. Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 21 грудня 2016 року № 1702 о/с «По особовому складу» в частині призначення полковника поліції ОСОБА_1 (0008287) начальником управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області, доповнити абзацом такого змісту: «Відповідно до статті 78 розділу VII Закону України Про Національну поліцію» визначити станом на 15 листопада 2016 року стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки - 24 роки 01 місяць 23 дні»;

2. В наказі Головного управління Національної поліції в Одеській гід 31 травня 2018 року № 791 о/с «По особовому складу» в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (0008287), начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області, замінити слова та цифри «у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років -17 років 01 місяць 25 днів» словами та цифрами «у календарному обчисленні для виплати - надбавки за вислугу років - 25 років 08 місяців 09 днів».

Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснити та провести перерахунки виплати полковникові поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 15 листопада 2016 року до 31 травня 2018 року, з урахуванням унесених змін до стажу служби в поліції.

Відповідачем здійснено перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та премії, що підтверджується розрахунковим листом ОСОБА_1 за січень 2023 року та копією платіжного доручення від 28.01.2023.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та індексації грошового забезпечення в травні 2018 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на премію збільшену на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції, передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та індексації грошового забезпечення в травні 2018, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення поліцейських визнаються залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять; 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно п. 1, 6 розділу VI Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

При звільненні ОСОБА_1 Головним управлінням Національної поліції була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (25 років) у розмірі 183651,50 грн.

При цьому, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 у справі № 420/24509/21 відповідачем прийнято наказ від 29.12.2022 № 1995о/с «По особовому складу», здійснено перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та премії.

Таким чином, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції, передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022.

Щодо не нарахування та не виплати позивачу суми одноразової грошової допомоги при звільненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області з урахуванням індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно положень ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих пін (інфляцією), є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для обчислення грошової допомоги при звільненні не регулюється положеннями Закону "Про Національну поліцію".

Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону "Про Національну поліцію", Інструкції № 260, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюються допомоги, пенсії, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня грошового забезпечення внаслідок його знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, які перебувають на військовій службі, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру одноразової грошової допомоги знеціненого грошового забезпечення.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а. Подібні правові висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, від 30.04.2021 у справі №620/561/20, від 26.01.2022 у справі №520/8887/2020.

При цьому, виходячи з аналізу положень зазначених вище положень нормативно-правових актів, слідує, що розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, що підлягає виплаті позивачу розраховується із розміру його місячного грошового забезпечення, яке було нараховано і виплачено позивачу в останній місяць його служби перед звільненням.

У місяці звільнення позивачу була нарахована індексація грошового забезпечення.

Таким чином, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018 з зазначенням належних розмірів усіх складових грошового забезпечення, в тому числі індексації, премії та процентної надбавки за стаж служби в поліції, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 та виплачених сум, суд зазначає наступне.

З 15.11.2016 по 31.05.2018 позивач ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

01.04.2023 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати довідку про грошове забезпечення з моменту призначення в ГУНП в Одеській області по день звільнення, відомості про сплату компенсації за невикористану відпустку, довідку про середньоденне грошове забезпечення.

На адвокатський запит ГУНП в Одеській області листом від 07.04.2023 № 14/46аз повідомило, що надати інформацію стосовно ОСОБА_1 немає можливості, у зв`язку з технічними проблемами в програмному забезпеченні, яке використовується в бухгалтерії (збій програмного забезпечення).

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Таким чином, позивач має право на отримання інформації щодо свого грошового забезпечення за період служби в ГУНП в Одеській області.

З огляду на викладене, ГУ Національної поліції в Одеській області проявило бездіяльність щодо ненадання довідки про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом четвертим частини другої статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З метою належного способу захисту порушеного права позивача задоволенню підлягають позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018.

Позовна вимога щодо зазначення у довідці про грошове забезпечення належних розмірів усіх складових грошового забезпечення, в тому числі індексації грошового забезпечення, премії та процентної надбавки за стаж служби в поліції, з урахуванням наказу ГУНП в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022 не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не вчинено жодних дій на виконання рішення суду, а тому дана позовна вимога є передчасною.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо нездійснення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 01.06.2018 та стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за 6 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність, а саме обов`язок колишнього роботодавця виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у визначені статтею 116 КЗпП України строки, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Приписами 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

З урахуванням того, що остаточний розрахунок з позивачем не здійснено, тому суд приходить висновку, що позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є передчасною.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції, передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022, та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням премії збільшеної на розмір процентної надбавки за стаж служби в поліції, передбаченої наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1995 о/с від 29.12.2022, та індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про розмір грошового забезпечення з 15.11.2016 по 31.05.2018.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний