Справа № 320/19460/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 серпня 2023 року м. Київ Справа № 320/19460/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанову від 10.12.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67857498, про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 58026480 у розмірі 240 004,02 грн., винесену старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною;

- визнати протиправними дії Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по арешту коштів і майна ОСОБА_1 , зверненню стягнення на кошти на рахунках боржника та майно, вчинені 10.12.2021 та 23.03.2023 у виконавчому провадженні № 67857498 .

14.06.2023, ухвалою суду вказана позовна заява за ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України була залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої вимогам ст. 160 та ч. 6 ст. 161 КАС України та запропоновано позивачу усунути в десятиденний термін з дня отримання ухвали суду недоліки позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення строку звернення до суду та належні докази поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Позивачем, ухвала суду отримана 16.06.2023 та засобами поштового зв`язку Укрпошта 08.07.2023 надіслано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно, щодо отриманої заяви визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення строку звернення до адміністративного суду, розглядаючи останню, суд зазначає слідуюче.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Та, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України чітко визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, кодексом адміністративного судочинства, зокрема ст. 287 КАС України чітко визначено строк звернення до суду з позовною заявою учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, що становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач у своїй заяві зазначив, що про наявність арешту коштів та нерухомого майна за виконавчим провадженням № 67857498 дізнався 21.04.2023 під час посвідчення у нотаріуса правочину, що унеможливило здійснення нотаріусом відповідних дій, вказує що постанова про арешт майна не розміщена була в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в Реєстрі виконавчих проваджень позивач дізнався що виконавче провадження № 67857498 стосується стягнення виконавчого збору. Для усунення перешкод вчинення правочину дарування, позивач сплатив ще раз виконавчий збір згідно квитанції 25.04.2023 та подав заяву про закриття вказаного виконавчого провадження № 67857498 від 02.05.2023. Після отримання відмови відповідача в досудовому порядку, позивач вважає, що десятиденний строк звернення до суду із даним позовом необхідно обраховувати від дати отримання відмови відповідача та зауважив, що необачність позивача у визначення моменту обізнаності про порушення його прав, невірно обрахований строк звернення до суду не може бути підставою для легалізації протиправних дій державного органу. Також, позивач вказує про обставину пропуску строку звернення до суду воєнний стан оголошений в країні, та зазначає про надмірний формалізм суду при трактуванні процесуального законодавства щодо строків звернення до суду з даним позовом.

Суд наголошує, що ст. 287 КАС України встановлено десятиденний строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні строки оскарження установлені частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII.

У цьому контексті строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавець визнав строк у десять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Обумовлений строк звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У цьому аспекті «день, коли особа дізналася про порушення свого права» - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Отже, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Також порівняльний аналіз словоформ «дізналася» і «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За змістом частини першої статті 121 КАС України пропущений процесуальний строк, встановлений законом, суд може поновити за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У цьому контексті під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Одночасно з цим, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення.

Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №67857498 відповідач виніс 10.12.2021, постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виніс 10.12.2021, дії вчинені в межах виконавчого провадження (10.12.2021) постановою про арешт коштів боржника, постановою про звернення стягнення на майно (10.12.2021) постановою про арешт майна боржника (23.03.2023), що вбачається із надано позивачем до суду Інформації про виконавче провадження датованої 04.06.2023.

У позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 стверджував про дотримання ним строку звернення до суду, вказуючи на те, що про такий строк має обраховуватись з дати отримання відповіді відповідача від 12.05.2023 №67857498/23.

Суд зазначає, що надісланий запит до ДВС від 08.05.2023 №11714 за своїм змістом стосується питання закриття виконавчого провадження з підстав фактичного виконання рішення суду боржником, узгодженості зі стягувачем порядку його виконання та щодо необґрунтованого визначення розміру суми виконавчого збору державним виконавцем в межах ВП № 58026480 та відповідь ДВС від 12.05.2023 №67857498/23 щодо відсутності підстав для закриття виконавчого провадження, та останні відомості, не можуть розцінюватись за вказаним спором як обставина для врахування дотримання позивачем строку для оскарження спірних постанов та дій виконавця у справі.

За наявними у справі матеріалами спір стосується відкриття виконавчого провадження № 58026480 на підставі виконавчого листа № 243/11697/17 виданого 08.11.2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 2400040,18 грн. за наслідкам невиконання Договору споживчого кредиту №0 від 09.01.2008, відповідно суд зазначає, що позивач був обізнаний про наявність боргу враховуючи те, що заборгованість стосувалась саме майнових йог інтересів, відповідно обставини відкриття виконавчого провадження та вчинених в рамках виконавчого провадження дій мали бути відомі позивачу, враховуючи також доступ осіб до Реєстру виконавчих проваджень, відомостей АСВП.

Суд приходить до висновку, отримання відповіді на запит в травні 2023 року не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права та захист своїх інтересів і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Аргументи позивача не є переконливими свідченнями того, що за наявності наміру поновити порушені права він був об`єктивно позбавлений можливості вчасно звернутися до адміністративного суду.

Зрештою оцінка змісту обставин справи, хронології та послідовності дій позивача перед зверненням до суду свідчать про те, що цей строк був пропущений через відсутність його зусиль і належної старанності, особливо з огляду на реальну обізнаність з відкриттям виконавчого провадження, вчинення державним виконавцем дій по арешту коштів та майна.

Відповідно, таких обставин та доказів, які б унеможливлювали або перешкоджали зверненню до суду з позовом, позивачем до суду не надано, зазначені обґрунтування причини пропуску строку звернення до суду в поданій заяві від 13.07.2023 є необґрунтованими, позивачем не наведено жодної поважної обставини, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду та не надано жодного доказу в обґрунтування вказаних обставин.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що викладені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду обставини не є поважними, у зв`язку з чим, суд зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 14.06.2023.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним повернути позивачу позовну заяву з підстави не виконання вимог ухвали суду від 14.06.2023 про залишення позовної заяви без руху, застосовуючи положення ч. 2 ст. 123 КАС України.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Войтович І.І.