Справа № 340/1717/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1717/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивувала тим, що з лютого 2020 року вона проходить службу в поліції. При цьому до стажу служби в поліції їй не враховується попередня служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.11.2011 року до 20.02.2020 року тривалістю 8 років 3 місяці 19 днів. У лютому 2023 року вона звернулася до начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із рапортом про зарахування цього періоду служби до стажу служби в поліції. Проте відповідач відмовив у задоволенні рапорту, пославшись на те, що частиною 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено зарахування періоду проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби в поліції. Позивачка не погоджується з такою відмовою, оскільки це порушує її право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, тому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування до стажу її служби в поліції вислуги років в органах Державної кримінально-виконавчої служби України за період проходження служби з 11.11.2011 року по 20.02.2020 року;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" зарахувати до стажу її служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби у Державній кримінально-виконавчій службі України у період з 11.11.2011 року по 20.02.2020 року.

Ухвалою судді від 10.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у період, про який вказує позивачка, органи виконання покарань не входили до системи Міністерства внутрішніх справ України, мали інший правовий статус та виконували завдання щодо виконання кримінальних покарань та пробації. У переліку видів служби, які наведені у частині 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", служба в органах виконання покарань не вказана, а відтак період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції. Зазначає, що включення періодів служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до вислуги років передбачене законодавцем лише для права на призначення пенсії та права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні. З цих підстав представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивачка подала відповідь на відзив, у якій доводила, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, так і служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 01.11.2011 року по 20.02.2020 року проходила службу в органах та установах Державної кримінально-виконавчої служби України на таких посадах:

- з 01.11.2011 року до 21.04.2012 року молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і охорони Кіровоградського слідчого ізолятора УДДУПВП в Кіровоградській області;

- з 21.04.2012 року до 01.07.2012 року інспектор Устинівського міжрайонного відділу (Бобринецький районний підрозділ) кримінально-виконавчої інспекції управління ДДУПВП у Кіровоградській області;

- з 01.07.2012 року до 01.03.2013 року інспектор Бобринецького міжрайонного відділу (Бобринецький районний підрозділ) кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС в Кіровоградській області;

- з 01.03.2013 року до 26.05.2015 року старший інспектор групи контрольно-аналітичної роботи Кіровоградського слідчого ізолятора ДПтС в Кіровоградській області;

- з 26.05.2015 року до 18.05.2017 року старший інспектор групи контрольно-аналітичної роботи Кіровоградської установи виконання покарань управління ДПтС в Кіровоградській області (№14);

- з 18.05.2017 року до 30.10.2018 року старший інспектор групи контрольно-аналітичної роботи державної установи "Кропивницька установа виконання покарань (№14)";

- з 30.10.2018 року по 20.02.2020 року старший інспектор групи контрольно-аналітичної роботи державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор".

Наказом т.в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" №55/ОС-20 від 20.02.2020 року капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 з 20.02.2020 року звільнено зі служби за п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 8 років 3 місяці 19 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 15 днів.

Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області №67о/с від 20.02.2020 року ОСОБА_1 з 21.02.2020 року прийнята на службу в поліцію за конкурсом та призначена інспектором сектору інформаційної підтримки Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області з присвоєнням спеціального звання "капрал поліції".

Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області №320о/с від 02.10.2020 року ОСОБА_1 зараховано стаж служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.10.2020 року - 7 місяців 10 днів.

З 18.01.2021 року позивачка переведена до Департаменту патрульної поліції, а з 01.12.2021 року - до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №501о/с від 10.12.2021 року ОСОБА_1 з 01.12.2021 року призначена старшим інспектором з особливих доручень 2-го сектору (забезпечення діяльності) управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Цим же наказом позивачці встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01.12.2021 року - 1 рік 9 місяців 11 днів.

У лютому 2023 року позивачка подала начальнику Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України рапорт від 12.02.2023 року, у якому просила зарахувати до стажу служби в поліції її стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України в календарному обчисленні 8 років 3 місяці 19 днів.

Заступник начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надав відповідь №3991/55/63-2023 від 30.03.2023 року, у якій повідомив, що оскільки служба в органах кримінально-виконавчої служби України не зазначена у переліку, наведеному у частині 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", тому вона не зараховується до стажу служби в поліції.

Не погодившись з такою відповіддю, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015 року та містить такі норми:

Стаття 1. Національна поліція України

1. Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

2. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Стаття 17. Поліцейський

1. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 59. Служба в поліції

1. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

2. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

3. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

4. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

5. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Стаття 78. Стаж служби в поліції

1. Стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

2. До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

3. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

4. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799, передбачено, що обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби поліцейським проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи поліцейського та оголошується відповідним наказом керівника органу поліції в разі призначення на посаду, крім випадків призначення на іншу посаду в одному органі Національної поліції та за умови наявності обчисленої вислуги за попередньою посадою. До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з пунктом 19 розділу І цього Порядку у випадках, коли будуть підтверджені раніше не відомі та не враховані в особових справах періоди служби, грошове забезпечення, яке буде встановлено в нових розмірах, виплачується з дня видання наказу органу поліції про підтвердження раніше не врахованого стажу служби.

Відповідно до Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року №1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 року за №1668/29798, рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу. Підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності: обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", який набрав чинності 20.07.2005 року та містить такі норми:

Стаття 1. Завдання Державної кримінально-виконавчої служби України

1. На Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Стаття 6. Структура та чисельність Державної кримінально-виконавчої служби України

1. Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Стаття 14. Персонал Державної кримінально-виконавчої служби України

1. До персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

2. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

3. На службу до Державної кримінально-виконавчої служби України приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

4. Громадяни України, які вперше зараховуються на посади рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу.

5. Особа рядового чи начальницького складу кримінально-виконавчої служби підписує текст присяги, який зберігається в її особовій справі.

6. Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання.

8. Трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

На спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу". Віднесення посад цих спеціалістів до відповідних категорій посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

На осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Стаття 21. Правовий статус персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України

1. Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби видаються службові та спеціальні посвідчення, а також відповідні знаки (жетони).

2. Законні вимоги та розпорядження посадових і службових осіб Державної кримінально-виконавчої служби України є обов`язковими для виконання. Невиконання законних вимог і розпоряджень цих осіб та втручання в їх діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

3. Персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

4. Особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

5. Особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства.

6. Використання спеціальних звань, відзнак, форменого одягу, службових чи спеціальних посвідчень, знаків (жетонів) особою, яка не належить до осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Стаття 23. Соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України

1. Держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

2. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

3. Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

4. Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії.

5. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях частини 5 статті 23 цього Закону (до змін від 10.11.2015 року та від 06.12.2016 року) було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Законом України №3460-IV від 22.02.2006 року затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно з преамбулою цього Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що персонал ДКВС складається з осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, а також працівників кримінально-виконавчої служби (до яких належать спеціалісти, які не мають спеціальних звань і на яких поширюється дія Закону України "Про державну службу", та інші працівники, які працюють за трудовими договорами). Саме на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби законодавець поширив дію норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими. Усі вимоги та обмеження служби на посадах осіб рядового і начальницького складу ДКВС, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності тотожні умовам проходження служби в органах внутрішніх справ та в поліції.

Відповідно до правової позиції, сформульованої у постанові Верховного Суду від 20.10.2022 року у справі №160/11127/20, стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

З послужного списку ОСОБА_1 вбачається, що вона у період з 01.11.2011 року до 20.02.2020 року проходила службу в органах та установах ДКВС на посадах осіб рядового і начальницького складу, на які призначалася наказами по особовому складу. При прийнятті на службу 01.11.2011 року їй встановлене первинне спеціальне звання "рядовий внутрішньої служби", а звільнена вона зі служби 20.02.2020 року у спеціальному званні "капітан внутрішньої служби". Вислуга років у календарному обчисленні склала 8 років 3 місяці 19 днів.

На час проходження позивачкою служби в органах та установах ДКВС статус осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби прирівнювався до статусу працівників міліції та поліцейських. У цей період на позивачку поширювалися вимоги нормативно-правових актів, які регулюють порядок і умови проходження служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому - поліції, у тому числі відповідні норми Законів України "Про міліцію", Закону України "Про Національну поліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

З 21.02.2020 року позивачка прийнята на службу в поліцію та за наказом №501о/с від 10.12.2021 року проходить її у Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції. Стаж служби в органах та установах ДКВС до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, позивачці не зараховано. Відповідач не заперечує належність позивачки у період проходження нею служби в ДКВС до числа осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, про що свідчать матеріали її особової справи поліцейського та послужний список.

Суд прийшов до висновку, що відповідач, розглядаючи рапорт позивачки від 21.02.2023 року, неправильно застосував норми частини 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", безпідставно не зарахував позивачці до стажу служби в поліції календарний строк її служби в ДКВС з 01.11.2011 року до 20.02.2020 року та не видав наказ про підтвердження цього стажу служби. Це призвело до зменшення розміру належного позивачці грошового забезпечення, зокрема надбавки за вислугу років згідно з додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та помилкового обчислення тривалості додаткової оплачуваної відпустки, передбаченої частиною 3 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію".

Суд погоджується з доводами позову, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, та вважає, що порушені права позивачки слід захистити, зобов`язавши відповідача зарахувати позивачці спірний період до стажу служби в поліції, про що видати відповідний наказ.

З огляду на задоволення позову здійснені позивачкою судові витрати на сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції календарного строку її служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції її службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 01.11.2011 року по 20.02.2020 року, про що видати відповідний наказ.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ