Справа № 380/5142/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5142/21 пров. № А/857/20447/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Клименко О.М.,

справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту судового рішення: 02.08.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на вислугу років, періоду служби в зоні проведення антитерористичної операції в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці служби;

- визнати протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо надання органу Пенсійного фонду України оновленої довідки, з метою перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати відповідачів зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 весь період служби в зоні проведення антитерористичної операції на пільгових умовах, у зв`язку з чим вислуга років, що дає право на призначення пенсії станом на 09 листопада 2017 року становить двадцять чотири роки і один місяць;

- зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати оновлену довідку про складові грошового забезпечення працівника на посаді, аналогічній тій, яку ОСОБА_1 займала до виходу на пенсію, з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, доплат, надбавок та премій, яку скерувати в Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку пенсії за період з 05 березня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії на підставі оновленої інформації про страховий стаж, складові грошового забезпечення працівника на посаді, аналогічній тій, яку ОСОБА_1 займала до виходу на пенсію, з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавок, доплат та премій, за період з 05 березня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою пенсією та тією, яка мала бути виплачена, з врахуванням оновленої інформації про страховий стаж, складові грошового забезпечення працівника на посаді, аналогічній тій, яку ОСОБА_1 займала до виходу на пенсію, з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавок, доплат та премій, за період з 05 березня 2019 року.

Рішенням від 02 серпня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо зарахування ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років, часу проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції за період з 14 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року та з 04 червня 2017 року по 24 липня 2017 року в пільговому обчисленні, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язав Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років, час проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції за період з 14 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року та з 04 червня 2017 року по 24 липня 2017 року в пільговому обчисленні, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Визнав протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не підготування та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру її пенсії.

Зобов`язав Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру її пенсії.

В решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Львівський обласний територіальний центр комплексування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пенсія позивачу призначена на підставі п. «б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому відсутні підставі для зарахування до вислуги років періоду служби в зоні проведення антитерористичної операції, оскільки відповідно до пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі Наказ № 530) періоди служби військовослужбовців на пільгових умовах при призначенні пенсій з урахуванням страхового стажу не зараховуються.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 25 квітня 2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.16).

У період з 14 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року та з 04 червня 2017 року по 24 липня 2017 року позивач безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 від 26 грудня 2017 року № 1505 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.22).

Згідно з Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 09 листопада 2017 року № 105 сержанта ОСОБА_1 , начальника радіостанції відділення управління командира батальйону взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 , звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 06 листопада 2017 року № 68-РС у відставку за пунктом з (які досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) частини восьмої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ з 09 листопада 2017 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. Відповідно до цього наказу вислуга років позивачки у Збройних Силах становить: календарна 22 роки 05 місяців, пільгова 01 рік 08 місяців 08 діб (а.с.12).

З 10 листопада 2017 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб у розмірі 55% грошового забезпечення (вислуга років 30, з урахуванням трудового стажу (календ. 22), що підтверджується протоколом за пенсійною справою (Міноборони) від 10 листопада 2017 року (а.с.105).

З 01 січня 2018 року пенсія позивача перерахована з таких видів грошового забезпечення (зазначених у довідці Львівського обласного військового комісаріату від 03 березня 2018 року № ХВ66423 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України): посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років (45%). Підстава перерахунку - грошове забезпечення згідно з Постановою № 704 (а.с.111).

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідачів щодо зарахування їй до вислуги, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду служби в зоні проведення антитерористичної операції в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці, а також бездіяльність територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо виготовлення та надання до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із урахуванням, окрім основних, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року за посадою, аналогічною тій, яку вона займала на момент звільнення з військової служби, протиправною, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого позивач брала участь в антитерористичній операції, а тому бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зарахуванні такого періоду до вислуги років у пільговому обчисленні є протиправною. Також суд першої інстанції, враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка викладена в рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, а тому бездіяльність відповідача у виготовленні оновленої довідки для проведення такого перерахунку також є протиправною.

Водночас суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з тих підстав, що такі вимоги є передчасними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону України № 2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до абзацу восьмого підпункту а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 вказаної постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що позивач не мала календарної вислуги років для призначення пенсії за пунктом а частини першої статті 12 Закону України № 2262-XII, проте у неї наявний відповідний пільговий стаж на підставі приписів пункту 2 Постанови № 393, тобто безпосередня участь в антитерористичній операції під час проходження служби за період з 14 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року та з 04 червня 2017 року по 24 липня 2017 року, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 від 26 грудня 2017 року № 1505 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Суд звертає увагу, що статтею 17 Закону України №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону України № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за вказаним законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Відтак, колегія суддів зазначає, що Законом України № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються Урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами Уряду, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого позивач брала участь в антитерористичній операції.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а. У постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд також вказав, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Колегія суддів відхиляє покликання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на те, що підстав для зарахування до вислуги років позивача періоду служби в зоні проведення антитерористичної операції немає, оскільки відповідно до пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, періоди служби військовослужбовців на пільгових умовах при призначенні пенсій з урахуванням страхового стажу (п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262) не зараховуються, оскільки Постанова № 393 має вищу юридичну силу ніж Наказ № 530, тому саме її норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Більше того, норми статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється саме Кабінетом Міністрів України, який і реалізував надані йому Законом повноваження у Постанові № 393.

Враховуючи, що при ієрархічних колізіях нормативно-правових актів застосуванню підлягають норми, які закріплені в нормативноправовому акті, що має вищу юридичну силу, суд апеляційної інстанції вважає правильним застосування норм Закону №22262-ХІІ та Постанови №393, а не Положення №530 при визначенні права позивача на врахування до вислуги, що дає право на призначення пенсії відповідно до норм ст. 12 Закону №2262-ХІІ, періоду служби в зоні проведення антитерористичної операції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо зарахування позивачу до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років, часу проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції за період з 14 жовтня 2016 року по 01 травня 2017 року та з 04 червня 2017 року по 24 липня 2017 року в пільговому обчисленні, з розрахунку один місяць служби за три місяці є протиправною.

Відтак, для належного відновлення порушених прав позивача в межах даної справи необхідно зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зарахувати позивачу до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років, час проходження нею служби в зоні проведення антитерористичної операції за вказані вище періоди в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення в частині наведених позовних вимог.

В решті вимог рішення суду сторони не оскаржили, а тому апеляційний суд не надає правової оцінки висновкам суду першої інстанції в цій частині рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №380/5142/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 10.08.2023