Справа № 260/2962/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/2962/21 пров. № А/857/22201/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Маєцька Н.Д.,

справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту судового рішення: не зазначена,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), в якій просив: - визнати протиправною бездіяльність Чопського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 січня 2008 року по 18 лютого 2013 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_3 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 01 січня 2008 року по 18 лютого 2013 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди з 19 лютого 2013 року по 25 вересня 2017 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 19 лютого 2013 року по 25 вересня 2017 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Мукачівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 26 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в періоди з 26 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- зобов`язати відповідачів, кожного окремо за свій період, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на переконання позивача, індексація грошового забезпечення здійснена відповідачами невірно, обчислена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинен бути січень 2008 року.

Рішенням від 15 листопада 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2011 року.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2011 року (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.01.2008 по день фактичної виплати індексації, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та не виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2014 року по 25 вересня 2017 року.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2014 року по 25.09.2017 року (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.12.2014 р. по день фактичної виплати індексації, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 26.09.2017 р. по день фактичної виплати індексації, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скаргу, у яких, з посиланням на порушення норм матеріального права, просять його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Військова частина НОМЕР_3 (відповідач-1) вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалася за умови, якщо величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, а тривалість таких виплат залежала від подальших змін у грошовому забезпеченні позивача загалом, а не окремих його складових у вигляді посадового окладу. Відтак, базовими місяцями вважались місяці, в яких збільшувалося грошове забезпечення позивача. Так, базовими місяцями були: січень 2008 року зміна посадового окладу; березень 2009 року зміна НОУС 50%; червень 2010 року НОУС -70%, премія 10%; квітень, жовтень 2011 року НОУС 50%, премія 90%; квітень 2012 року НОУС - 70%. У 2013 році виплата не проводилася, базовий місяць залишився квітень 2012 року.

Також відповідач 1 вказує на те, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Крім вказаного, визначення базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення, на переконання апелянта, відноситься до дискреційних повноважень військової частини.

Військова частина НОМЕР_4 (відповідач 2) в апеляційні скарзі звертає увагу, що під час проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_5 ), правонаступником якої є військова частина НОМЕР_4 , у період з 19 лютого 2013 року по 25 вересня 2017 року позивачеві, на підставі діючих на момент спірних правовідносин керівних документів, здійснювалися відповідні виплати. Лише після звільнення у позивача виникло питання щодо виплати належних сум під час проходження служби, у зв`язку з чим лише у липні 2021 року останній звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною.

Звертає увагу суду на строки звернення до суду, передбачені ч.5 ст. 122 КАС України.

Також вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови №1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок. Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі зростання зарплати внаслідок підвищення будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін тільки у разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Оскільки після прийняття Постанови №1013 від 09.12.2015 підвищення окладів військовослужбовців відбулося у березні 2018 року, а зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач, відбулася у минулому до 01.12.2015, підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є відсутніми. Вказану позицію підтверджує покликанням на те, що Постанова №1013 не має зворотної дії в часі.

Також відповідач заперечує проти компенсації втрати частини доходів, оскільки присудження такої можливе лише у випадку невиплати вже нарахованого доходу.

Відповідач 3 військова частина НОМЕР_1 доводи апеляційної скарги зводить до того, що відповідно до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 03.03.2020 №Т/116-1743 виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.

Вказує на те, що довідка про нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_10 була підготовлена і відправлена до Адміністрації Державної прикордонної служби України для остаточного розрахунку при звільненні з військової служби.

З листа Адміністрації Держприкордонслужби у січня 2021 року на заяву позивача від 15 грудня 2020 року видно, що останній був ознайомлений з інформацією щодо розрахунків індексації за 2015-2017 роки ІНФОРМАЦІЯ_6 та за 2017-2019 роки ІНФОРМАЦІЯ_4 та за 2019-2020 Адміністрації Державної прикордонної служби 30.07.2020. На підставі довідок вказаних органів про нарахування індексації позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення 31.02.2020.

Вважає відсутніми підстави для виплати індексації за вказані періоди в іншому розмірі.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Відповідно до довідки Чопського прикордонного загону від 27 липня 2021 року № 12/455 позивач у період з 05.08.2004 року по 15.02.2013 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ).

Відповідно до витягу із наказу НОМЕР_2 прикордонного загону «По особовому складу» від 15 лютого 2013 року № 26-ос позивача виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 18 лютого 2013 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 19 лютого 2013 року № 34-ос 1 «По особовому складу» позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 19 лютого 2013 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 25 вересня 2017 року № 186-ос «По особовому складу» позивача виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 25 вересня 2017 року.

Відповідно до витягу наказу НОМЕР_7 прикордонного загону від 26 вересня 2017 року № 248-ос «По особовому складу» позивача зараховано в списки особового складу частини і всі види забезпечення з 26 вересня 2017 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 13 грудня 2019 року № 562-ОС «По особовому складу» позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 16 грудня 2019 року.

Відповідно до витягу з наказу голови Державної прикордонної служби України від 30 липня 2020 року № 737-ос «Про особовий склад» позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України з 01 серпня 2020 року.

Позивач, вважаючи, що під час проходження служби в різних органах Державної прикордонної служби України нарахування та виплату індексації було проведено не в повному обсязі, із застосуванням неправильного базового місяця при розрахунку індексації, звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи частково адміністрований позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачі допустили протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні (нарахуванні в меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2017 року, що є підставою для зобов`язання останніх вчинити відповідні дії. При цьому суд дійшов висновку, що за вказаний період базовим місяцем повинен бути січень 2008 року. Також суд першої інстанції зобов`язав нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичної виплати.

Водночас суд відмовив у задоволенні позовних вимог на період з 2012 року по 2013 рік з тих підстав, що величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації 101 відсоток.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.91 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі-Закон № 2011).

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону, а порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком проведення індексації грошових доходів населення № 1078 від 17.07.2003 року (далі Порядок № 1078).

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.91 року № 1282-XII, далі Закон № 1282).

Згідно зі ст. 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282 (у редакції, що діяла до 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 4 Закону № 1282 (у редакції, що діяла після 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, а саме - Порядком № 1078.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, який застосовувався до 01.01.2016, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77, застосовується з 01.01.2016) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

За змістом пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Абзацами першим-третім пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, яка діяла до 15.12.2015) передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку. У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.

Згідно з абзацами першим-сьомим пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, який застосовується з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.

У цій справі позивач звернулася за захистом права на індексацію свого грошового забезпечення за весь період служби, оскільки, на його думку, відповідачі з січня 2008 року по 31.12.2017 індексацію грошового забезпечення нараховували неправильно та виплачували не у повному розмірі.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до пункт у 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати; після 01.12.2015 - місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21, від 22.03.2023 у справі № 380/4689/21.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що відповідно до довідки Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №122 від 22.07.2021 позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення в таких розмірах:

- 2008 рік - виплата проводилася з січня по грудень в розмірі 505, 47 грн при базовому місяці січень 2008 року (зміна посадового окладу);

- 2009 рік - виплата проводилася за січень, березень, квітень, жовтень та листопад в розмірі 509,79 грн при базовому місяці березень 2009 року (зміна надбавки з виконанням особливих завдань та премії );

- 2010 рік виплата проводилася з січня по липень, листопад та грудень у розмірі 487,24 грн при базовому місяці червень 2010 року (зміна надбавки за виконання особливих завдань та премії);

- 2011 рік виплата проводилася за березень, квітень у розмірі 142,10 грн при базовому місяці квітень та жовтень 2011 року (зміна премії);

- 2012 рік виплата не проводилася, базовий місяць встановлювався квітень 2012 року (зміна надбавки за виконання особливих завдань та премії);

- 2013 рік виплата не проводилася, базовий місяць залишався квітень 2012 року (зміна надбавки за виконання особливих завдань та премії).

Всього з 2008 року по 2013 рік відповідно до Довідки № 122 від 22.07.2021 індексація грошового забезпечення позивача була виплачена в сумі 1644,60 грн.

З наведених розрахунків колегія суддів вбачає, що у 2008 році базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення було застосовано січень 2008 року, тобто місяць, у якому грошове забезпечення позивача зросло за рахунок збільшення його посадового окладу у зв`язку з прийняттям постанови КМ України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Водночас у період з 2009 року по 2013 рік базовим місяцем при нарахуванні індексації відповідач 1 (військова частина НОМЕР_3 ) обирав місяці, в яких збільшення розміру грошового забезпечення відбувалося за рахунок збільшення його складових, проте таких, які не можна вважати постійними (посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за звання), а саме надбавки за виконання особливих завдань та премії, що суперечить вимогам Порядку №1078 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відтак, враховуючи застосовані військовою частиною НОМЕР_3 базові місяці при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 31.12.2011, а також часткову виплату індексації за вказаний період, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не в повній мірі здійснив нарахування індексації грошового забезпечення позивача за вказаний період у ті місяця, в яких поріг інфляції перевищував 101 відсоток, починаючи з січня 2008 року, а також протиправно застосував інші базові місяці при нарахуванні індексації заміть січня 2008 року.

Отже, позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) підлягають частковому задоволенню, а саме - визнанню протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період проходження служби 01 січня 2008 року по 31 грудня 2011 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

Щодо періоду проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_4 (відповідач 2), то колегія суддів погоджується з апелянтом, що в цей період, а саме до 01.12.2015 підставою для застосування нового базового місяця при нарахуванні індексації була зміна складових грошового забезпечення військовослужбовця, а не лише зміна посадового окладу. Проте ні в матеріалах справи, ні в апеляційній скарзі відповідач 2 не наводить доказів зміни (підвищення) постійних складових грошового забезпечення позивача за період його служби у військовій частині НОМЕР_4 . А тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність застосування у вказаний період останнього базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації. Оскільки відповідач 2 застосував до спірних правовідносин інший базовий місяць, - позивач отримав індексацію свого грошового забезпечення не в повному обсязі, а тому такі дії відповідача також є протиправними.

Щодо періоду та базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення з грудня 2015 року по грудень 2017 року, суд зазначає наступне.

Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5 Порядку № 1078 у справах № 400/1118/21 і № 420/3593/20 вказав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

На основі аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Затверджені указаною постановою посадові оклади з 01.01.2008 не змінювались.

Вони змінилися лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 та, якою установлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації.

Оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи доказів (архівні відомості) військова частина НОМЕР_4 та військова частина НОМЕР_1 не здійснювали нарахування та виплату індексації грошових доходів позивача в період з 01.12.2015 по 31.12.2017 із застосуванням базового січень 2008 року, позаяк підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців в спірний період не відбувалося, то таку бездіяльність суд першої інстанції підставно визнав протиправною та зобов`язав вчинити відповідні дії по нарахуванню таких виплат.

Щодо доводів апелянта - військової частини НОМЕР_3 про дискреційність повноважень військової частини у визначенні базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.80 р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. У даному випадку, звернення позивача до суду із позовом про проведення належної індексації його грошового забезпечення, визначення базового місяця проведення індексації не буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Також колегія суддів відхиляє покликання відповідача військової частини НОМЕР_4 на порушення позивачем передбачених ч.5 ст.122 КАС України строків звернення до суду, оскільки предметом спору в даній справі є не проходження публічної служби, а виплата індексації грошового забезпечення, яка, відповідно до останньої сталої правової позиції Верховного Суду відноситься до заробітної плати. А тому застосуванню в даному випадку підлягають норми КЗпП України, зокрема ст. 233 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Не погоджується колегія суддів і з покликання військової частини НОМЕР_1 на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №Т/116-1743 від 03.03.2020, яким встановлено, що виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець виключений зі списків частини. Адже наведена умова не відповідає нормам Закону №1282-XII та вказане розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №Т/116-1743 від 03.03.2020 не може поширюватись на відносини, що виникли у період з січня 2008 року по грудень 2017 року.

Щодо покликань апелянта 2 (військова частина НОМЕР_4 ) на відсутність правових підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до норм Закону №2050-ІІІ, колегія суддів зазначає наступне.

Необхідно врахувати, що Верховний Суд вже викладав правові висновки щодо застосування норм Закону України ,,Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - «Закон №2050-ІІІ»), зокрема у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, правовідносини у якій в частині цих позовних вимог є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Ухвалюючи постанову у справі №240/11882/19, Верховний Суд виходив із аналізу норм Закону №2050-ІІІ, відповідно до статті 2 якого компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - «компенсація») провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

У справі №240/11882/19 Верховний Суд зауважив, що використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

З покликанням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року №21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, Верховний Суд у справі №240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Застосовуючи цей висновок у справі №240/11882/19, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, Верховний Суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Колегія суддів при розгляді цієї справи не вбачає підстав для відступу від викладеної правової позиції та вважає, що вказані правові норми, якими врегульовані спірні в цій частині правовідносини, саме так належить застосовувати.

Зазначені висновки свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що право на компенсацію позивач набуде при нарахуванні індексації та у разі несвоєчасної її виплати.

Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом також у постановах від 20 грудня 2019 року у справі №822/1731/16, від 13 березня 2020 у справі №803/1565/17, від 21 січня 2020 року у справі №826/15879/18, від 29 квітня 2021 року у справі №240/6583/20, від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21 та ін.

Таким чином, підсумовуючи проаналізовані вище правові норми, що регулюють спірні відносини та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість позову в частині вимог до військової частини НОМЕР_3 за період з 01.01.2008 по 31.12.2011, до військової частини НОМЕР_4 за період з 01.12.2014 по 25.09.2017 та до військової частини НОМЕР_1 за період з 26.09.2017 по 31.12.2017 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Оскільки сторони не оскаржили рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не надає правової оцінки висновкам суду першої інстанції в цій частині рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі №260/2962/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 10.08.2023