Справа № 440/6640/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 р. Справа № 440/6640/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, по справі № 440/6640/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року по справі №440/6640/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі кратному восьми мінімальним пенсіям за віком ( за вирахуванням фактично виплаченої суми допомоги).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі №440/6640/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що, по-перше, враховуючи положення законодавства, зокрема пункт 2, підпункт 1 пункту 3, абзац 3 пункту 5 Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого Постановою №540, позовні вимоги про захист права на соціальний захист заявлені до неналежного відповідача. По-друге, на основі положень зазначених в частині 2 статті 95 Конституції України, підпункті б пункту 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України, рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким встановлюється що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стверджує що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня в 2022 році має здійснюватися у розмірах визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540, тобто становити 3906,00 грн для осіб з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Згідно зі статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Від позивача до Другого апеляційного адміністративного суду не надходив відзив на апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що справа вирішена судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, в апеляційній скарзі відповідачем не наведено клопотань про дослідження нових доказів, які мають значення для правильного вирішення справи та апеляційна скарга не містить будь-яких мотивів щодо неможливості адміністративного суду самостійно без участі сторін встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду цієї справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 КАСУ, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни інвалідів війни. Відповідним доказом цього слугує копія посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни з серійним номером НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_1 , яку позивач додав до своєї позовної заяви.

Відповідачем не спростовується та обставина, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії та 5 червня 2022 року йому була проведена виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірах передбаченим чинним законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни 2 групи 3906,00 грн.

У відповідь на звернення позивача від 01.08.2022 року, яке зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області 01.08.2022 за №7424/Г-1600-22 з приводу отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому частиною 5 статті 13 Закону № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідач повідомив позивача про відсутність для цього законодавчо встановлених підстав, так як Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» затверджено порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та визначено розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році для осіб з інвалідністю внаслідок війни 2 групи 3906,00 грн, які були виплачені позивачеві 5 червня 2022 року.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи із визначених у частині 4 ст.7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Постанову №540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 3 статті 2 Закону № 3551-XII нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

В статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначається перелік осіб які є ветеранами війни. Це особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Також до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Стаття 7 вищезазначеного закону деталізує хто належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007, Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020), щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

В ч. 1 ст. 17-1 Закону № 3551-XII зазначено, що виплату разової грошової допомоги раз на рік до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Скориставшись правом на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області до 30 вересня в разі неотримання разової грошової допомоги до 5 травня, позивач отримав відповідь на своє звернення з відмовою у виплаті йому разової грошової допомоги в розмірі передбаченому Законом України № 3551-XII.

В обґрунтування своєї позиції Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області посилалось на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540, якою було затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, а також визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною», для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку № 540 розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., є Пенсійний фонд України.

Пунктом 5 Порядку №540 встановлено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 р., на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання.

Виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком, що прямо зазначено в абзаці 5 пункту 5 Порядку № 540.

Додатком до Порядку «Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах, зокрема:

- особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

- I групи - 4421 гривня;

- II групи -3906 гривень;

- III групи - 3391 гривня.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.06.2023 року (справа № 560/8064/22) оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.

Разом з цим, як зазначив Верховний Суд в постанові від 13.06.2023 року (справа № 560/8064/22), ключовим є питання можливості Держави Україна в умовах воєнного стану у спосіб внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Урядом рішення, встановлювати (звужувати) обсяг соціального захисту у вигляді окремих соціальних пільг шляхом визначення (зменшення) розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни як особливій категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини, та деякі з яких продовжують боронити країну в умовах повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, яка наразі триває.

При цьому, Судова палата звертає увагу на те, що вже у період дії воєнного стану в Україні Конституційний Суд України у правовідносинах щодо соціального захисту сформував та розвинув юридичну позицію, яку не може ігнорувати Верховний Суд, суть якої зводиться до того, що Держава Україна без рівноцінної заміни чи компенсації в односторонньому порядку безвідносно до її фінансових можливостей не може відмовитися від зобов`язання щодо додаткових гарантій соціального захисту осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також осіб щодо осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.

Також, Верховний Суд визнав безпідставними доводи скаржника про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 2 Порядку № 540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частин 1-4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року по справі № 440/6640/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі № 440/6640/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва