Справа № 640/22571/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 640/22571/20

адміністративне провадження № К/990/31959/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І. В., Яковенка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 рок (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Горяйнова А.М., суддів Файдюка В.В., Шелест С.Б.)

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві: від 22.07.2020 №1756527/, яким відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 02.07.2020; від 19.08.2020 №1851911/, яким відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №2 від 17.07.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України у день набрання рішенням суду в цій справі законної сили зареєструвати: податкову накладну від 02.07.2020 №1, днем фактичного надіслання до Єдиного реєстру податкових накладних - 09.07.2020; податкову накладну від 17.07.2020 №2, днем фактичного надіслання до Єдиного реєстру податкових накладних - 11.08.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили..

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

3. 29 серпня 2022 року (відповідно до штампу суду) відповідач, не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року, подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

4. Проте, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам пункту 1 частини пятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

5. На виконання вимог вказаної ухвали скаржник 04 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку надіслав клопотання про відстрочення сплати судового збору.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору - повернуто без розгляду. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

7. 16 листопада 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року, у якій відповідач (скаржник у справі), із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

8. Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.

9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 14 жовтня 2022 року скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, визначені ухвалою суду від 26 вересня 2022 року, а саме - не подав заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та не сплатив судовий збір, колегія суддів вважала необхідне застосувати наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

12. Скаржник зазначає, що звертаючись з апеляційною скаргою її було подано з дотриманням строків на апеляційне оскарження. Крім того, суд апеляційної інстанції не надав жодної оцінки доводам відповідача щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що є порушенням норм процесуального права.

13. Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду.

IV. Нормативне врегулювання

14. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

15. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

16. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

17. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

18. Строк на апеляційне оскарження визначений у статті 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

19. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

20. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

V. Оцінка Верховного Суду

21. Вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження:

якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження;

якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

22. Варто зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

23. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

24. Як уже зазначено, оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції мотивував невиконанням вимог ухвали суду від 26 березня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

25. Проте, Суд звертає увагу на те, що відповідно до змісту мотивувальної частини ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, суд апеляційної інстанції вказував єдиний недолік апеляційної скарги, а саме те, що остання оформлена без дотримання вимог, встановлених ч. 5 ст. 296 КАС України, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», щодо спорів немайнового характеру.

26. При цьому апеляційний суд констатував, що станом на 14 жовтня 2023 року відповідачем не подано жодної заяви чи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, отже в повній мірі недоліки апеляційної скарги не усунуто.

27. Водночас, як вбачається з тексту апеляційної скарги, відповідач просив розглянути заяву про поновлення строків (а.с.145-146).

28. Проте, суд апеляційної інстанції вказане клопотання не розглянув та не надав поважності причин пропуску строку на апеляційне провадження. Суд апеляційної інстанції залишаючи апеляційну скарга без руху не встановлював чи подана вона після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу.

29. Наведене свідчить, що скаржником порушувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження під час подання апеляційної скарги, однак суд апеляційної інстанції не надав жодної оцінки доводам позивача щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, що є порушенням норм процесуального права.

30. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, у зв`язку з неподанням скаржником у строк, визначений судом, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, адже відповідач мав правомірні очікування щодо надання судом оцінки доводам його заяви стосовно пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яку відповідач подав разом із апеляційною скаргою.

31. Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

32. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про передчасність висновків суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

VI. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

33. За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

34. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

VII. Судові витрати

35. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

36. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС задовольнити.

2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року у справі №640/22571/20 скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М.М. Яковенко