Справа № 120/1666/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 серпня 2023 р. Справа № 120/1666/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство юстиції України (далі - третя особа) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 01.05.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавець) з однієї сторони, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 227 про здобуття освіти.

Відповідно до умов зазначеного Контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Сторона позивача вказує, що відповідно до наказу начальника Державної установи «Літинська виправна колонія (№123)» №1/ОС-23 від 02.01.2023 відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Відтак, ОСОБА_1 зобов`язаний після отримання повідомлення, протягом 30 днів відшкодувати Академії витрати пов`язані з його утриманням, в повному розмірі за весь період фактичного навчання.

Як зазначає позивач, 02.01.2023 ОСОБА_1 особисто під розпис було повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання, однак на момент звернення до суду витрати на навчання відповідач не відшкодував.

Ухвалою від 24.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків останньої.

21.03.2023 представником позивача подано до суду клопотання про залучення третьої особи.

27.03.2023, на виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України судом направлено до Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Вінницькій області запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

10.04.2023 на адресу суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої ОСОБА_1 з 02.02.2021 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.04.2023 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано відповідача подання до суду докази направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів на вірну адресу відповідача.

11.05.2023 Академією Державної пенітенціарної служби усунено недоліки, визначені ухвалами про залишення позовної зави без руху.

Ухвалою від 15.05.2023 відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до положень ст. 262 КАС України. Окрім того, цією ухвалою задоволено клопотання позивача про залучення третьої особи та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство юстиції України. Також цією ухвалою відповідачеві встановлено 15 - денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

19.05.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи, за змістом яких вказується, що оскільки відповідачем не відшкодовано витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, то Академії Державної пенітенціарної служби, як особа, якій належить право вимоги щодо відшкодування таких витрат, правомірно звернулась до суду з цим позовом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 погодився з умовами Контракту і був обізнаний про наслідки їх невиконання, Міністерство юстиції України вважає, що позов Академії Державної пенітенціарної служби про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, підлягає задоволенню.

Копію ухвали про відкриття провадження від 15.05.2023 надіслано відповідачу на адресу місця реєстрації, яка зазначена у відповіді на запит, а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, до суду повернувся не вручений конверт з вмістом поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд зауважує, що адреса відповідача підтверджується відомостями, наданими органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи.

Частиною 4 ст. 124 КАС України встановлено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що копія ухвали від 15.05.2023 вручена відповідачу належним чином.

Відтак, враховуючи те, що станом на час прийняття рішення у справі відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

01.05.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та ОСОБА_1 з третьої сторони укладено контракт № 227 про здобуття освіти (надалі - Контракт).

Відповідно до умов пункту 3 зазначеного Контракту, відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту, ОСОБА_1 направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Літинська виправна колонія (№123)». Згідно наказу №92/ОС-20 від 20.06.2020 відповідача призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи.

Відповідно до наказу начальника Державної установи «Літинська виправна колонія (№123)» №1/ОС-23 від 02.01.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Академію про звільнення відповідача повідомлено керівництвом Державної установи «Літинська виправна колонія (№123) письмово листом вих. №11/5 від 02.01.2023 (вхідний № 47 від 09.01.2023).

02.01.2023 відповідача повідомлено про необхідність відшкодування витрат на навчання, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на довідці-розрахунку від 15.06.2020 №147. Згідно розрахунку сума фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби становить104946,14 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач, в добровільному порядку не відшкодував кошти, Академія Державної пенітенціарної служби звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок № 261).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 5 ст. 74 Закону № 580-VIII).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема за власним бажанням.

12.04.2017 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок № 261.

Відповідно до п. 1 Порядку № 261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з п. 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Відповідно до п. 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

З матеріалів справи встановлено, що фактичні витрати, пов`язані із утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби з 15.08.2016 по 19.06.2020 становлять:

- грошове забезпечення з нарахуваннями - 41081,43 грн.,

- продовольче забезпечення - 38538,84 грн.,

- речове забезпечення - 6136,69 грн.,

- медичне забезпечення - 1034,30 грн.,

- оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 18154,88 грн.

Подана позивачем довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Академії Державної пенітенціарної служби, відповідає Порядку № 261.

Згідно з п. 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідачем доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби, в межах заявлених позовних вимог, суду не надано.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового звільнення з органів пенітенціарної служби, відповідач на теперішній час зазначену вище суму коштів не відшкодував, що є підставою для стягнення таких коштів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби

в сумі 104946,14 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Беручи до уваги відсутність витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь позивача стягненню із відповідача не підлягає. Відтак, доводи Академії Державної пенітенціарної служби в частині стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. є безпідставними.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академія Державної пенітенціарної служби витрати, пов`язані із його утриманням у Академія Державної пенітенціарної служби у розмірі 104946,14 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот сорок шість гривень чотирнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Академія Державної пенітенціарної служби (вул. Гончара, 34, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Рішення суду сформовано: 08.08.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна