Справа № 300/5475/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/5475/22 пров. № А/857/5578/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:

визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 29.11.2022 №63;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи:

з 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сир заводу»;

з 17.12.2007 по 23.10.2012, 14.01.2014 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 25.11.2016 на посаді доярки/оператора машинного доїння в СВК «Агрофірма Чернелицька»;

зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.08.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 29.11.2022 №63.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сир заводу»; з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 на посаді доярка в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля»; з 01.04.2016 по 25.11.2016 на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 22.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. та частину сплачених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-ІУ) пенсія за віком на пільгових умовах призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма Закону №1058-ІУ кореспондує нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-ХІІ).

Так, згідно з пунктом «д» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-УІП, який набрав чинності 11 жовтня 2017 (далі - Закон № 2148-УІП), були внесені зміни до Закону №1058-ІУ, який, крім іншого, було доповнено розділом XIV-1, у ст.114 якого передбачено, порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Отже, з 11 жовтня 2017 порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах регулюється Законом №1058-ІУ.

Норми статті 114 Закону 1058-ІУ на даний час не змінені, неконституційними не визнавалися, є чинними та відповідно підлягають до застосування.

Таким чином, норми Закону № 1788-ХІІ в частині призначення пенсій на пільгових умовах згідно п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ не підлягають застосуванню, так як, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах регулюється Законом № 1058-ІУ, а тому умови призначення пільгової пенсії мають визначатися на підставі п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону 1058-ІУ Закону № 1058-ІУ, а не на підставі пункту «д» ч. 1 ст. 13 Закону 1788-ХІІ.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Згідно з наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 28 років 10 місяців, стаж роботи на пільгових умовах 13 років 2 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону 1058- IV.

Щодо зобов`язання зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах період роботи 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу» то апелянт зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до записів № 5-6 (сторінки 4-5) трудової книжки, позивачка з 07.09.1983 по 10.11.1983 працювала на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу».

Із рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.11.2022 № 63 вбачається, що Головним управлінням період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 з 07.09.1983 по 10.11.1983 не враховано позивачці до страхового стажу, оскільки на записі про звільнення виправлено дату наказу чим порушено п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 червня 1974 року-№ 162 (далі - Інструкція № 162), яким передбачено що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства, після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а вразі звільнення - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного. синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження і заохочення, а не стажу роботи на пільгових умовах.

Судом першої інстанції не враховано того, що згідно записів трудової книжки позивачка з 07.09.1983 по 16.11,1983 працювала на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу», а не на посаді доярки/оператора машинного доїння, яка дає право на зарахування до стажу роботи на пільгових умовах.

У зв`язку з чим в суду були відсутні правові підстави для зобов`язання зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах період роботи з 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу».

Також, відповідно до статті 24 Закону №1058-ІУ страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст.24 Закону №1058).

У трудовій книжці НОМЕР_1 на сторінці 14-15 наявний запис № 23 про прийняття з 19.10.2007 в АТзОВ «Свято Трипілля» робітником по догляду за тваринами, з 17.12.2007 переведена на іншу роботу з робітника по догляду за тваринами на роботу дояркою (запис № 1 на сторінці 42-43) з 23.10.2012 звільнена з роботи (запис № 24 на сторінках 14-15).

Згідно записів № 28-29 (сторінки 16-17) ОСОБА_1 працювала з 14.01.2014 по 31.03.2016 в АТзОВ «Свято Трипілля» на посаді оператор машинного доїння.

Згідно записів № 30-31 (сторінки 18-19) позивачка з 01.04.2016 по 28.11.2016 працювала в ДП «Рідний Край» ТзОВ АПФ «Левада» на посаді оператора машинного доїння.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці (форма якої затверджена постановою КМУ від 05.07.2006 за №920) повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Позивачкою не надано відомостей, що підтверджують виконання норм обслуговування тварин.

У постанові від 21,06.2019 по справі № 686/19381/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має підтвердити як пенсіонер (особистими документами), так і підприємство, у якому працювала особа зі шкідливими та важкими умовами праці. Відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Отже, наявність записів у трудовій книжці про періоди роботи не звільняє від врахування інших умов встановлених Законом № 1058-УІ, Порядком № 637 необхідних для призначення пенсії за віком.

ОСОБА_1 надано уточнюючу довідку № 18 від 30.06.2020 за період роботи з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 в АТзОВ «Свято Трипілля», та довідку № 03 від 30.06.2020 за період роботи з 01.04.2016 по 25.11.2016 в ДП «Рідний Край» ТзОВ АПФ «Левада».

В даному випадку відсутні правові підстави для зарахування до стажу роботи на пільгових умовах (доярка/оператор машинного доїння) періодів роботи, зокрема з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 в АТзОВ «Свято Трипілля», та з 01.04.2016 по 25.11.2016 в ДП «Рідний Край» ТзОВ АПФ «Левада» згідно уточнюючих довідок № 18 та 03 від 30.06.2020, оскільки вони не відповідають додатку № 5 Порядку № 637. У довідках відсутні три підписи, не зазначено загальну кількість пільгового стажу. Також в довідці № 18 не зазначено назву організації; зазначена посада не відповідає записам трудової книжки. Крім того, відсутня інформація про встановлені і виконані норми обслуговування на підприємствах та на належність цих підприємств до сільського господарства. '

Позивачу період роботи з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 в АТзОВ «Свято Трипілля», та з 01.04.2016 по 25.11.2016 в ДП «Рідний Край» ТзОВ АПФ «Левада» враховано до загального страхового стажу з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу, а не до стажу роботи на пільгових умовах.

Крім того, апелянт вважає, що вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 22.11.2022, в даному випадку є похідною та заявлена передчасно, оскільки передує вимога про зарахування стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув на користь позивача понесених витрат на професійну правничу в розмірі 2000,00 грн.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Вказане встановлене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/1028/22, яке набрало законної сили 04.11.2022.

Рішенням від 26.11.2021 №10 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено позивачу в підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах з 10.10.1990 по 31.01.2003 - дояркою (оператором машинного доїння) в колгоспі (підприємстві сільського господарства).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/1028/22, яке набрало законної сили 04.11.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.11.2021 №10. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.10.1990 року по 13.12.2003 року на посаді доярки (оператора машинного доїння) в СВК «Агрофірма «Чернелицька». У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

22.11.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскаржуваним рішенням від 29.11.2022 №63 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 03.06.2022 у справі №300/1028/22 до стажу роботи на пільгових умовах позивачу зараховано період роботи з 10.10.1990 по 13.12.2003 і розглянуто заяву про призначення пенсії від 22.11.2022, за результатом розгляду якої відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням від 29.11.2022 №63 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановило, що страховий стаж позивача становить 28 років 10 місяців 9 днів. Стаж роботи на пільгових умовах - 13 років 2 місяці 5 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви:

до страхового стажу не враховано спірні періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , з 07.09.1983 по 10.11.1983, оскільки на записі про звільнення виправлено дату наказу;

до стажу роботи на пільгових умовах (доярка/оператор машинного доїння) не враховано періоди роботи з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 25.11.2016, згідно довідок від 30.06.2020 №18 та №03, оскільки вони не відповідають додатку №5 Порядку від 12.08.1993 №637. В довідках відсутні три підписи, не зазначено загальну кількість пільгового стажу. В довідці № 18 не зазначено назву організації; зазначена посада не відповідає записам трудової книжки. Окрім того, відсутня інформація про встановлені і виконані норми обслуговування на підприємствах та належність цих підприємств до сільського господарства (а.с.60).

Відповідно до записів №№5, 6 трудової книжки НОМЕР_1 у період з 07.09.1983 по 10.11.1983 позивач працювала на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сир заводу». У записі про звільнення міститься виправлення в місяці дати наказу №154-к (а.с.18).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , довідки, виданої Аграрним ТОВ «Свято Трипілля» від 30.06.2020 №18 та довідки, виданої ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада» від 30.06.2020 №03 у спірні періоди:

з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 позивач працювала на посаді доярка в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля».

з 01.04.2016 по 25.11.2016 позивач працювала на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада».

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон №1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

У свою чергу, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Так, згідно пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України».

При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788 до внесення змін Законом №213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

У Законі №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті «а» - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах «б»-«з» - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).

Відповідно до пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.

Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами «б»-«г» статті 54 Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом №213 у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213 змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років зазначив, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом №213. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Стаття 13, частина 2 статті 14, пункт «б»-«г» статті 54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

З огляду на це, суд першої інстанції правильно вважав, що така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування (пункт «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Надаючи оцінку вимогам про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи: з 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сир заводу», суд першої інстанції правильно врахував, що згідно із частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оскаржуваним рішенням від 29.11.2022 №63 до страхового стажу позивача не враховано спірні періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 з 07.09.1983 по 10.11.1983, оскільки на записі про звільнення виправлено дату наказу.

Судом з`ясовано, що відповідно до записів №№5, 6 трудової книжки НОМЕР_1 у період з 07.09.1983 по 10.11.1983 позивач працювала на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу».

У записі №6 про звільнення міститься виправлення в місяці дати наказу від 09.11.1983 №154-к, на підставі якого звільнено позивача 10.11.1983, зокрема - в другій цифрі місяця (а.с.18).

Дата звільнення позивача - 10.11.1983 відповідає даті наказу від 09.11.1983 №154-к, на підставі якого звільнено позивача відповідно до запису № 6 трудової книжки НОМЕР_1 .

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що виправлення в місяці дати наказу №154-к, на підставі якого звільнено позивача є незначним та не спростовує дати звільнення позивача 10.11.1983. Відтак, вказаний спірний період роботи позивача 07.09.1983 по 10.11.1983 підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача відповідно до записів №№5, 6 трудової книжки НОМЕР_1 .

Надаючи оцінку вимогам про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи: з 17.12.2007 по 23.10.2012, 14.01.2014 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 25.11.2016 на посаді доярки/оператора машинного доїння в СВК «Агрофірма Чернелицька», суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням від 29.11.2022 №63 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до стажу роботи позивача на пільгових умовах (доярка/оператор машинного доїння) не врахувало періоди роботи з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 25.11.2016, згідно довідок від 30.06.2020 №18 та №03, оскільки вони не відповідають додатку №5 Порядку від 12.08.1993 №637. В довідках відсутні три підписи, не зазначено загальну кількість пільгового стажу. В довідці № 18 не зазначено назву організації; зазначена посада не відповідає записам трудової книжки. Окрім того, відсутня інформація про встановлені і виконані норми обслуговування на підприємствах та належність цих підприємств до сільського господарства (а.с.60).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28 грудня 2021 року у справі №539/1398/17 вказав, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на відповідній посаді, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу (пункт 42).

Судом першої інстанції у даній спірній ситуації зґясовано, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , довідки, виданої Аграрним ТОВ «Свято Трипілля» від 30.06.2020 №18 та довідки, виданої ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада» від 30.06.2020 №03 у спірні періоди:

з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 позивач працювала на посаді доярка в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля» (а.с.20, 21, 24, 42).

з 01.04.2016 по 25.11.2016 позивач працювала на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада» (а.с.21, 41).

Вказані записи трудової книжки позивача НОМЕР_1 підтверджують періоди роботи позивача з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 на посаді доярка в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля» та з 01.04.2016 по 25.11.2016 на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада».

Отже, оскільки записи трудової книжки позивача підтверджують роботи позивача на відповідній посаді доярка (оператор машинного доїння), то у трудовій книжці позивача наявні відомості за вказані спірні періоди робіт, що визначають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За пунктом 20 Порядку №627 уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відтак, суд підставно вважав, що довідка, видана Аграрним ТОВ «Свято Трипілля» від 30.06.2020 №18 та довідка, видана ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада» від 30.06.2020 №03 додатково підтверджують вказані спірні періоди роботи позивача, а аргументи відповідача про те, що довідки від 30.06.2020 №18 та №03 не відповідають додатку №5 Порядку від 12.08.1993 №637 не спростовують того, що у трудовій книжці позивача наявні відомості за вказані спірні періоди, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки підтверджують роботи позивача на посаді доярка (оператор машинного доїння), що в розумінні пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є однією посадою. Крім того, підставами для видачі вказаних довідок є накази, на підставі яких до трудової книжки позивача внесені відповідні записи за спірні періоди роботи позивача. Також на вказаних довідках містяться відтиски печаток підприємств.

При цьому, суд вірно зауважив, що з матеріалів справи вбачається помилковість зазначення у позовній заяві назви підприємств за періоди роботи позивача: з 17.12.2007 по 23.10.2012, 14.01.2014 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 25.11.2016 - робота на посаді доярки/оператора машинного доїння в СВК «Агрофірма Чернелицька», замість: з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 - на посаді доярка в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля» та з 01.04.2016 по 25.11.2016 - на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада».

Як уже зазначалось вище відповідно до пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд підставно відхилив покликання відповідача на те, що позивачем не доведено виконання нею норм обслуговування, оскільки порядок, який би визначав норми навантаження та кількості обслуговування тварин на час роботи позивача з 07.09.1983 по 10.11.1983, з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 та з 01.04.2016 по 25.11.2016 відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінетом Міністрів України не приймався. Відсутність порядку, який би визначав норми обслуговування, виконання яких повинно враховуватись при призначенні даній категорії працівників пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до зазначеної вище норми Закону, не може позбавляти особу права на отримання пенсії, гарантованої їй Конституцією України та Законом України «Про пенсійне забезпечення» до того ж за умови доведеності факту її роботи у спірний період на цій посаді.

Вказані висновки відповідають висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20 січня 2022 року у справі №219/4003/17.

За таких обставин, відповідач протиправно не зарахував позивачу до пільгового стажу відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» оспорювані позивачкою періоди роботи

Як уже загадувалось вище згідно оскаржуваного рішення від 29.11.2022 №63 страховий стаж позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 28 років 10 місяців 9 днів. Стаж роботи на пільгових умовах - 13 років 2 місяці 5 днів.

При врахуванні позивачці до пільгового стажу спірних періодів роботи, стаж зазначеної роботи позивача, складатиме не менше 20 років то відповідно позивач матиме право на призначення пенсії відповідно до відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням від 26.11.2021 №10 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено позивачу в підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах з 10.10.1990 по 31.01.2003 - дояркою (оператором машинного доїння) в колгоспі (підприємстві сільського господарства) (а.с.45-47).

Вказане встановлене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/1028/22, яке набрало законної сили 04.11.2022, яким задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.11.2021№10. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.10.1990 року по 13.12.2003 року на посаді доярки (оператора машинного доїння) в СВК «Агрофірма «Чернелицька». У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с.54-58).

22.11.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи наведене, правильним є те, що звернення позивача за пенсією за віком на пільгових умовах є 22.11.2022.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов обґрунтованого висновку, що для ефективного захисту у цій справі слід позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії від 29.11.2022 №63. Зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 07.09.1983 по 10.11.1983 на посаді робочої лактозного цеху «Городенківського сирзаводу»; з 17.12.2007 по 23.10.2012, з 14.01.2014 по 31.03.2016 на посаді доярки в Аграрному ТОВ «Свято Трипілля»; з 01.04.2016 по 25.11.2016 на посаді оператор машинного доїння в ДП «Рідний Край» ТОВ «Агропромислова фірма «Левада». Зобов`язати відповідача призначити позивачу з 22.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що суд вірно, з урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив питання розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі №300/5475/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець