Справа № 420/20015/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
09 серпня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд:
визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо встановлення в підготовлених та направлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідці від 19.05.2023 №105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, довідці від 19.05.2023 №105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та довідці від 19.05.2023 №0105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, виданих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року у справі № 420/3242/23, розмірів надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) та премії в розмірі 10% (посадового окладу);
зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нові довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 із зазначенням у довідках посадового окладу, окладу за військовим званням, інших щомісячних видів грошового забезпечення у розмірах, визначених в довідках від 19.05.2023 № 0105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, від 19.05.2023 №105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, від 19.05.2023 №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно, та з визначенням в нових довідках надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років), та премії станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 в розмірі 35% та станом на 01.01.2023 в розмірі 140% (посадового окладу), обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням ООАС від 13.04.2023 по справі № 420/3242/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання виготовити та подати нову довідку, вирішив адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023;
зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідачем на виконання зазначеного судового рішення видано довідки від 19.05.2023 №105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, від 19.05.2023 №105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та від 19.05.2023 №0105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, в яких надбавка за особливості проходження служби обчислена в розмірі 1% від відповідних сум окладів, та премія обчислена в розмірі 10% від відповідних сум окладів.
Зважаючи на безпідставне зниження відповідачем у довідках розмірів додаткових видів грошового забезпечення та незастосування ним відповідних розмірів, встановлених у відсотках для відповідних категорії військовослужбовців Збройних Сил України за відповідною посадою, позивач повторно звернувся до адміністративного суду із даним позовом.
Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом слід відмовити, з огляду на наступне.
Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 по справі № 802/1933/18-а.
Такий порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.
За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про зобов`язання відповідача скласти та надати нові довідки про розмір грошового забезпечення із відображеннях певних розмірів додаткових видів грошового забезпечення.
Проте спірні правовідносини між сторонами, зокрема щодо зобов`язання відповідача скласти та видати довідки вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Питання змісту виданих на виконання судового рішення довідок підлягає встановленню в ході вирішення справи 420/3242/23, за розсудом якої Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зобов`язано підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023, і саме в межах судового контролю за виконанням зазначеного судового рішення підлягають порушені позивачем в цьому позові питання.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 420/3242/23, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
У пункті 54 даного Висновку йдеться про те, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає не лише те, що судове рішення повинно бути ухвалено в розумні строки, а й те, що воно повинно бути - коли це доречно - таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Справді, Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.
При цьому, зазначений висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
При викладених вище обставинах, оскільки позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, суд дійшов висновку про наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за його позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк