Справа № 520/10822/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

09 серпня 2023 р. справа № 520/10822/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною за запитами позивача від 24 березня 2023 року у справі №520/27859/21 та від 25 квітня поточного року у справі №520/11406/22; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати інформацію за запитом позивача від 24 березня 2023 року у справі №520/27859/21, а саме: чому Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не виконує Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21, яке набрало законної сили 29 листопада минулого року?; надати інформацію щодо строків виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21; здійснити, починаючи від січня 2022 року по теперішній час донарахування та виплату відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, підвищення пенсії на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у сумі 1038 грн. 60 коп. за минулий рік і 388,8 грн. за три місяці поточного року, а всього -1427,4 грн.; 3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати інформацію за запитом позивача від 25 квітня поточного року у справі №520/11406/22, надати інформацію чи погоджується Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із розрахунком суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, яка становить - 511318,79 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч триста вісімнадцять гривень сімдесят дев`ять коп.); якщо Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області не погоджується із вказаним вище розрахунком, надати інформацію про свій варіант нарахування суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, зазначивши помісячно складові та загальний розмір і строки виплати.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що адміністративним органом було вчинено протиправну відмову у доступі до публічної інформації за запитами від 24.03.2023 року у справі №520/27859/21 та від 25.04.2023 року у справі №520/11406/22, оскільки наданими відповідями фактично відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Ухвалою суду від 25.07.2023р. витребувано від Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області належним чином завірені копії доказів разом з письмовими поясненнями стосовно розгляду запитів ОСОБА_1 від 24 березня 2023 року у справі №520/27859/21 та від 25 квітня поточного року у справі №520/11406/22 та надання на них відповідей, а також належним чином завірені копії відповідей на вказані запити (в разі їх наявності) та доказів надсилання цих відповідей заявнику.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління), 04.08.2023р. подав до суду відзив на позов з копіями запитів від 24.03.2023 року та від 25.04.2023 року та відповідей на них.

В обґрунтування поданих заперечень зазначено, що Управлінням було надано відповіді стосовно виконання рішень суду у справі №520/27859/21 та у справі №520/11406/22.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

З відомостей автоматизованої системи документообігу суду судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21, яке набрало законної сили 29.11.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом фіксації розміру пенсії з 01.07.2021 року по 01.12.2021 року включно у розмірі 57099,79 грн. та без проведення перерахунку підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІ групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2021 року, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України» за 2021 рік; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з 01.07.2021 року, враховуючи підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІ групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2021 року, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України» за 2021 рік та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Виконавчий лист по справі № 520/27859/21 видано позивачу 01.03.2023 року.

Заявником 24.03.2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслано запит на отримання інформації, в якому він просив наступне:

- надати інформацію чому Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не виконує Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21, яке набрало законної сили 29 листопада минулого року?;

- надати інформацію щодо строків виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21;

- здійснити, починаючи від січня 2022 року по теперішній час донарахування та виплату відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, підвищення пенсії на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у сумі 1038 грн. 60 коп. за минулий рік і 388,8 грн. за три місяці поточного року, а всього -1427,4 грн.

У відповідь заявником отримано лист за підписом начальника Управління В.Ачкасова від 29.03.2023 року №2000-0202-8/40597, де указано наступне: "Ваш запит від 07.12.2022 (вх.№1090/11) розглянуто. Ви отримуєте пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратури". Частиною 2 статті 14 та пунктом 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21, яке набрало законної сили, надійшло до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та станом на сьогодні знаходиться на опрацюванні."

З відомостей автоматизованої системи документообігу суду судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року по справі №520/11406/22, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром 3 під., 2 пов.) про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 09 листопада 2022 року на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 520/14348/19 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159; зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 09 листопада 2022 року на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 520/14348/19 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 року по справі №520/11406/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 520/11406/22 - залишено без змін.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року по справі № 520/11406/22 набрало законної сили 20.04.2023 року, виконавчий лист по справі №520/11406/22 направлено позивачу поштою 11.05.2023 р. та отримано ним 17.05.2023р.

25.04.2023 року заявником на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслано запит на отримання інформації, в якому він просив наступне:

- надати інформацію чи погоджується Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із розрахунком суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, яка становить - 511318,79 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч триста вісімнадцять гривень сімдесят дев`ять коп.);

- якщо Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області не погоджується із вказаним вище розрахунком, надати інформацію про свій варіант нарахування суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, зазначивши помісячно складові та загальний розмір і строки виплати.

У відповідь заявником отримано лист за підписом начальника Управління В.Ачкасова від 01.05.2023 року №2000-0202-8/55304, де указано наступне: "Ваш запит від 25.04.2023 (вх.№1146/11) розглянуто. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року по справі №520/11406/22, з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 по справі №520/11406/22 (надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 24.04.2023), станом на сьогодні знаходиться на опрацюванні."

Стверджуючи про вчинення адміністративним органом перешкоди у доступі приватної особи до публічної інформації у формі бездіяльності і не погодившись із повнотою наданої публічної інформації, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 02.10.1992р. №2657-XII «Про інформацію» (далі за текстом - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. №2939-VI (далі за текстом - Закон № 2939-VI.

За визначенням статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 14 Закону № 2939-VI встановлено обов`язки розпорядника інформації, серед яких обов`язок оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення та надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до статті 21 Закону № 2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Системний аналіз норм Закону №2939-VІ дає підстави для висновків, що визначальною кваліфікуючою ознакою публічної інформації є її реальне існування у формі документальних відомостей як речі матеріального світу, тобто те, що публічна інформація за правовою суттю є заздалегідь готовим, зафіксованим на певному матеріальному носієві продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання покладених законом обов`язків органу публічної адміністрації.

Тому у правовому режимі доступу до публічної інформації не підлягають розгляду письмові звернення зацікавлених осіб з приводу надання неіснуючої в реальності інформації, за виключенням випадку вчинення розпорядником публічної інформації безпідставного протиправного і невиправданого об"єктивними чинниками діяння з приводу невиконання власного обов`язку по створенню публічної інформації.

Окрім того, вирішуючи спір, суд зважає на положення ч.5 ст.6 Закону №2939-VІ, де указано, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

До того ж, у силу п.4 ч.2 ст.13 Закону №2939-VІ не може бути обмежено доступ до публічної інформації, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією), за виключенням випадку, коли загроза настання шкоди від поширення означеної інформації є реальною та значно/істотно переважає задоволення інформаційних інтересів учасників суспільних відносин на розумний стан поінформованості.

Згідно з ч.1 ст.58 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст.73 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Звідси слідує, що кошти Пенсійного фонду України формуються за рахунок виконання учасниками суспільних відносин публічних обов`язків з приводу проведення платежів у межах системи загальнобов`язкового державного соціального страхування (зокрема, у вигляді оплати єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування), тобто належать до кола публічних фінансів.

Відповідно до п.1 та 3 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління (затверджене постановою КМУ від 22 грудня 2014 року № 28-2; далі за текстом - Положення №28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Згідно з п.п. 2, 3, 8, 9, 18 п. 3 Положення №28-2 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до закону та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Запити заявника про доступ до публічної інформації містили чітко сформульовані питання з приводу розрахунку сум компенсацій, донарахувань та виплат за судовими рішеннями у справі №520/27859/21 та у справі №520/11406/22.

Надані Управлінням відповіді не містили відомостей з приводу порушених заявником питань.

За загальним правилом п.18 ч.1 ст.19, п.19 ч.1 ст.4 КАС України рішенням суб`єкта владних повноважень є письмовий акт, дією суб`єкта владних повноважень є вчинок з приводу реалізації управлінського повноваження, а бездіяльністю є ухилення від виконання обов`язку.

При цьому, управлінська дія владного суб`єкта може втілюватись і у вигляді письмової (листа) чи фактичної відмови, котрі за змістом, формою, способом реалізації повноваження не є рішенням, але створюють перешкоду у реалізації суб`єктивного права заявника.

У спірних правовідносинах діяння відповідача відповідає усім ознакам бездіяльності, котра підлягає кваліфікації у якості протиправної у зв`язку з відсутністю розумних виправдань впливом об`єктивно існуючих та нездоланних чинників.

Водночас, перелічена вище інформація є публічною і має знаходитись у розпорядженні Управління, оскільки створюється виключно під час реалізації владних управлінських функцій у галузі справи пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи спір, суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Суд констатує, що у ході розгляду справи відповідачем як владним суб`єктом не подано доказів дотримання закону і надання повної та вичерпної публічної інформації на запити позивача від 24.03.2023 року та від 25.04.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо ненадання відповідей на поставлені питання в запитах позивача від 24.03.2023 року та від 25.04.2023 року.

З огляду на викладені вище міркування та зміст вимог заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення інших витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по суті запитів ОСОБА_1 від 24 березня 2023 року та від 25 квітня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344, місцезнаходження - майдан Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) розглянути по суті запити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 24 березня 2023 року та від 25 квітня 2023 року, надавши вичерпну публічну інформацію по суті усіх сформульованих питань.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева