Справа № 420/20611/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08 серпня 2023 року м. Одеса
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у справі №420/20611/21 скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 602 від 08 вересня 2021 року Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення про застосування до інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 1173 від 28.09.2021 про звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 з 29 вересня 2021 року на посаді інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП; зобов`язано Департамент патрульної поліції виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу за період з 29 вересня 2021 року до 20 червня 2023 року включно в сумі 312531,23 грн (триста дванадцять тисяч п`ятсот тридцять одну гривню 23 коп); звернуто постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині зобов`язання Департаменту патрульної поліції виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за 30 днів у сумі 14906,10 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шість гривень 10 коп); встановлено судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року; зобов`язано Департамент патрульної поліції подати до Одеського окружного адміністративного суду протягом 21 дня, з дня отримання копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року, звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року у справі №420/20611/21.

17 липня 2023 року (вхід. № ЕП/23720/23) від представника Департаменту патрульної поліції до суду надійшов звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по №420/20611/21.

Департаментом патрульної поліції зазначено, що 30.06.2023 року наказом ДПП №806 о/с на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року у справі №420/20611/21 скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 1173 від 28.09.2021 про звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333 (зі змінами), списання коштів на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2800 «Інші поточні видатки».

Водночас Департамент патрульної поліції зазначив про те, що рахунки ДПП відкрито в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області (), яке розташоване за адресою: пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196. З огляду на зазначене виплата коштів за рішеннями суду здійснюється після надходження на такі рахунки фінансування на зазначені цілі.

Враховуючи порядок списання коштів на виконання судових рішень, ДПП додатково буде подано звіт до Одеського окружного адміністративного суду про виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року, в частині виплати грошових коштів ОСОБА_1 , після надходження коштів на рахунки ДПП.

Так, вирішуючи питання прийняття звіту, встановлення нового строку на подання звіту про виконання судового рішення, або накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, виходячи з вищенаведеного, законодавцем за наслідками розгляду звіту передбачено вичерпний перелік дій суду.

Суд зазначає, що головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація завдання адміністративного судочинства, оскільки ефективний захист прав осіб завершується виконанням судового рішення.

Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Дослідивши Департаментом патрульної поліції області звіт про виконання рішення суду від 01.08.2023 року (вхід. № ЕП/26255/23) у справі №420/20611/21, суд зазначає, що належних, допустимих доказів на підтвердження виплати заборгованості за час вимушеного прогулу, на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 року, відповідачем до суду не подано.

Суд також зауважує, що у звіті про виконання рішення суду відповідач повідомив, що Відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333 (зі змінами), списання коштів на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2800 «Інші поточні видатки».

Водночас Департамент патрульної поліції зазначив про те, що рахунки ДПП відкрито в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області (), яке розташоване за адресою: пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196. З огляду на зазначене виплата коштів за рішеннями суду здійснюється після надходження на такі рахунки фінансування на зазначені цілі.

Так, суд наголошує, що відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні приписи містить стаття 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту, а відтак, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок. Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом встановлено, що ухвалене на користь позивача рішення у даній справі станом на дату подання відповідачем звіту про виконання судового рішення, у повному обсязі не виконано, адже позивачеві не виплачена сума заборгованості за час вимушеного прогулу.

При цьому, відповідач вищеокреслене не заперечує, однак наголошує на неможливості виконання судового рішення в цій частині, зважаючи на те, що рахунки ДПП відкрито в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області (), яке розташоване за адресою: пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196. З огляду на зазначене виплата коштів за рішеннями суду здійснюється після надходження на такі рахунки фінансування на зазначені цілі.

Суд зазначає, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

При цьому визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Згідно з ч.2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне у прийнятті звіту Департаменту патрульної поліції - відмовити, та з урахуванням ч. 2 ст. 382 КАС встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 року по справі № 420/20611/21.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті звіту Департаменту патрульної поліції (від 17.07.2023 року за вхід. №ЕП/23720/23) про виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по №420/20611/21.

2. Встановити Департаменту патрульної поліції новий строк для подання звіту про виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 року по справі № 420/20611/21, та зобов`язати Департамент патрульної поліції надати у шестимісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по №420/20611/21, з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання (у тому числі щодо виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплаченої суми заборгованості за час вимушеного прогулу).

Копію ухвали направити учасникам справи, відповідачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко