Справа № 160/19476/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 серпня 2023 року Справа №160/19476/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана через систему «Електронний суд» його представником - адвокатом Мандриком Владиславом Володимировичем, до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з травня 2022 року до червня 2022 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з травня 2022 року до червня 2022 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, якій присвоєно номер № 160/19476/23, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 передано на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянській В.В.

08.08.2023 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянською В.В. подано заяву про самовідвід, яку обґрунтовано тим, що суддя, якій передано на розгляд справу № 160/19476/23, не має допуску та доступу до державної таємниці. У заяві про самовідвід зазначено, зокрема, що після одержання позовної заяви при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею було з`ясовано, що до позовної заяви ОСОБА_1 додано копії документів (бойових розпоряджень) з грифом «Для службового користування», які відповідно до пункту 2 розділу І, статті 1.1.3 глави 1 розділу ІІ Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Центрального управління Служби безпеки України № 383 від 23.12.2020, належать до відомостей, що становлять державну таємницю (документів з управління військами).

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За правилами частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, право відводу (самовідводу) є процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечиться не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989. Series Л. No. 154. p. 48).

Аналіз наведених правових норм та норм Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, а зазначеними нормами також унеможливлюється участь судді у розгляді справи, коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (суддів).

Неподання суддею заяви про самовідвід може свідчити про порушення права позивача та інших учасників процесу на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 № 3855-XII державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Зважаючи на те, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В. допуску та доступу до державної таємниці не має, задля належного розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для самовідводу судді у справі № 160/19476/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи відсутність допуску та доступу до державної таємниці у судді Рянської В.В., якій передано на розгляд справу № 160/19476/23, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід судді у даній справі задовольнити та передати її для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Рянської В.В. у справі № 160/19476/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Справу № 160/19476/23 передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Рянська