Справа № 160/19987/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19987/22

Головуючий суддя І інстанції Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року в адміністративній справі №160/19987/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області", Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області", Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,14 до Постанови № 704 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до Постанови № 704 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» щодо не оформлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022.

Зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» оформити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021, оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022

У іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Міністерство внутрішніх справ України, також не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

21.06.2023 року Міністерством внутрішніх справ України було подано до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, яке обґрунтоване посиланням на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує з 2011 року пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

19 жовтня 2022 року позивач звернулася до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України та до начальника сектора із соціально-гуманітарних питань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Дніпропетровській області» із заявою, в якій просила виготовити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення військового пенсіонера МВС України ОСОБА_1 станом на 1 січня 2020 року, на 1 січня 2021 року та на 1 січня 2022 року з урахуванням вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 для перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, вказавши у них збільшені розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, обчисленні шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 лютого 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» зі змінами, відповідно до вимог статтей 43 і 63 Закону « 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року №2011-ХІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою відповідно до її останньої штатної посади на момент звільнення для проведення на підставі виготовлених довідок з 01 лютого 2020 року, з 01 січня 2021 року та з 01 січня 2022 року перерахунку основного розміру пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Листом від 17 листопада 2022 року за вих. №33/24-5419 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» надала відповідь на звернення, у якому зазначила , що у позивача підстави для виготовлення нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року відсутні.

Аналогічна відповідь надана Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України листом від 14 листопада 2022 року за вих. №К-14087/49.

Не погодившись з наведеними доводами відповідача, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу в оформленні спірних довідок про розмір грошового забезпечення Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» та Міністерство внутрішніх справ України діяли неправомірно, чим порушили ст. 19 Конституції України, ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства і право позивача на соціальні гарантії.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом спірних правовідносин є правомірність зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 року.

Отже, з огляду на заявлені позовні вимоги, строк звернення до суду з даним позовом становить 6 місяців, який обраховується з дати коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що з даним адміністративним позовом позивач звернулась до окружного адміністративного суду 14.12.2022 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Згідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З урахуванням викладеного, позивач повинна була дізнатися про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

При цьому, як вже було зазначено вище, позивач звернулась до суду 14.12.2022 з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2023 року надано ОСОБА_1 строк до 02.08.2023 року для подання до суду клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову у даній справі з наведенням поважності підстав такого пропуску, якщо такі є.

На виконання вимог наведеної ухвали, позивачем до суду було подано клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову, в якому остання зазначила, що про порушення своїх прав вона дізналась у вересні 2022 року, після того як у відкритих джерелах було опубліковано рішення Касаційного адміністративного суду від 02.08.2022 року по справі № 440/6017/21 по аналогічній справі. Зауважено про те, що позивач намагалась врегулювати спір в досудовому порядку, однак листом від 17 листопада 2022 року за вих. №33/24-5419 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» відмовила у видачі оновлених довідок.

Крім того, позивач посилається на ч. 3 ст. 51 Закону України №2262-XII, за якою перерахунок пенсій, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Так, за загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Слід вказати, що неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

Крім того, посилання позивача на отримання листа відповідача від 17.11.2022 року у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.04.2023 року по справі № 380/14933/22, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відносно доводів позивача щодо не застосування строку звернення до суду в силу приписів ч. 3 ст. 51 Закону України №2262-XII, колегія суддів зазначає, що приписами наведеної норми визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, відповідно до наведеної правової норми, строк звернення до суду не застосовується у спорах, предметом яких є нездійснення пенсійним органом перерахунку пенсій та наявності його вини.

Натомість, предметом розгляду даної справи є правомірність зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 року, що зумовлює відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ч. 3 ст. 51 Закону України №2262-XII.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для визнання поважними підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відповідно його поновлення, а отже апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України підлягає частковому задоволенню (враховуючи вимоги апеляційної скарги про залишення позову без задоволення), рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про залишення позовних вимог без розгляду. Апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 319 КАС України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 315, ст. 317 ст. 319, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року в адміністративній справі №160/19987/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко