Справа № 420/10375/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/10375/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/10375/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням від 27.07.2023 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» задоволено.

31.07.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. В обґрунтування заяви зазначено, що судом при ухваленні рішення не розглядалося питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Представник до заяви на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надав копії Договору, акту приймання-здачі наданих послуг, детальний опис робіт, у відповідності до яких сума понесених позивачем витрат на правову допомогу склала 24000,00 гривень та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються вказаної заяви, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Приймаючи до уваги, що справа №420/10375/23 розглянута у порядку письмового провадження, заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто також в порядку письмового провадження.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, вказані положення КАС України регламентують питання подання доказів на підтвердження розміру витрат у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Проте Верховний Суд з огляду на приписи ч. 3 ст.143 КАС України, відповідно до якої докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів дійшов до правового висновку, який викладений в ухвалах від 12.11.2020 по справі № 640/13697/19, від 03.12.2020 у справі №300/2425/19 та від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Розгляд даної справи відповідно до ухвали суду від 26.05.2023 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ст. 262 КАС України.

Частинами першою-третьою статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Отже, протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі учасник справи вправі подавати заяви по суті справи, докази чи інші клопотання, після чого суд переходить до розгляду справи по суті, досліджуючи докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд зазначає, що відсутність судових дебатів при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не позбавляє права учасника справи подати в межах строку її розгляду відповідні належні докази понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача, викладені у заяві, що ТОВ «СТЕВОЛ» до ухвалення рішення у справі зробило заяву, якою повідомило суд про те, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. Матеріали справи відповідної заяви не містять.

Судом встановлено, що належних доказів на підтвердження відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача до початку вирішення справи по суті, а також станом на момент ухвалення судом рішення у справі від позивача не надходило.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за наведених обставин судові витрати позивача пов`язані з правничою допомогою адвоката та витрати, пов`язані із залученням перекладача відшкодуванню не підлягали.

Відтак, питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, на правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача вирішено судом у рішенні від 27.07.2023, тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно з матеріалами справи, позивач просив у позові стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, проте належних доказів на підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу не надав до вирішення справи по суті, не надав доказів на підтвердження витрат, пов`язаних із залученням перекладача, а також не зазначив про причини їх ненадання, відповідно судом здійснено розподіл судових витрат з урахуванням доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, станом на час прийняття рішення від 27.07.2023 року.

Отже, вимоги ч. 7 ст. 139 КАС і ч. 3 ст. 143 КАС України позивачем не дотримані, тому заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат слід залишити без розгляду на підставі ч. 7 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 143, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача по справі №420/10375/23.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк