Справа № 480/3205/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2023 року Справа № 480/3205/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3205/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" до Головного управління ДПС у Сумській області, 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Бізнес Сервіс» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
11 квітня 2023 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю Мотордеталь-Конотоп звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 04.01.2023 р. по 10.01.2023 р. була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки 18.01.2023 складено Акт № 291/18-28-07-03-07/30573983/13, яким встановлено порушення податкового законодавства.
Також Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 24.01.2023 р. по 01.02.2023 р. була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складено Акт від 08.02.2023 р. № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, яким встановлено порушення податкового законодавства.
За результатами другої перевірки податковими органом зроблений висновок про завищення суми ПДВ на 650 437 грн., рядка 19 Декларації, оскільки було завищено на 650 437 грн. показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (жовтень 2022 року) через включення до цієї суми сум ПДВ у розмірі 650 437 грн. попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126. акт від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164 та акт 18.01.2023 р. № 291/18-28-07-03- 07/30573983/13).
Висновки податкового органу позивач вважає помилковими, вказуючи на те, що рядок 16.1 декларації з податку на додану вартість - це значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду. Показник рядка 16.1 впливає на визначення показників рядків 17, 19 та 21 податкової декларації з ПДВ.
На значення рядка 16.1 по декларації за жовтень 2022 р. вплинуло від`ємне значення (рядок 21) починаючи з декларацій за лютий, травень, червень, липень та серпень, вересень 2022 р.
Стосовно включення суми ПДВ 48 048 грн. за податковою накладною, яка складена, на думку відповідача, з невірним кодом УКТ ЗЕД позивач заначив, що відповідно до укладеного Договору постачання № 129 від 16.04.2014 р. ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» здійснювало постачання ТОВ «Мотордеталь- Конотоп» матеріалів для ливарного виробництва, зокрема вуглецевмісного матеріалу.
На виконання вимог п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України платником податку - продавцем товару ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» було складено та зареєстровано податкову накладну № 5 від 31.08.2022 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» отримано квитанції в електронному вигляді про прийняття його податкових накладних.
Квитанції про неприйняття податкових накладних в електронному вигляді або про зупинення їх реєстрації, які надсилаються якщо податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 ПК України, в т.ч. і коду товару згідно з УКТЗЕД або у разі зупинення реєстрації податкової накладної ні продавцю, ні покупцю не надсилалась.
Отже, податкова накладна № 5 від 31.08.2022 р., зареєстрована ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» у Єдиному реєстрі податкових накладних є для покупця ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» підставою відповідно до абз.2 п.201.10 ст.201 ПК України для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, а тому включення 48 048 грн. до податкового кредиту за вересень 2022 р. по податковій накладній, виданій ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» та зареєстрованій у ЄРПН, є правомірними.
При цьому, перевірити за якими кодами ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» придбала ці товари для реалізації у своїх постачальників ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» не має можливості та не зобов`язане це робити. Ця функція належить виключно податковим органам в момент реєстрації податкової накладної.
Також позивач наголошує на тому, що що код товару постачальника ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» на вуглецевмісний матеріал, а саме код УКТЗЕД 2701 застосований вірно.
Так, правилом 3 інтерпретації УКТЗЕД, передбаченим в Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 р. N 256, встановлено, що якщо товар може бути віднесений до двох чи більше товарних позицій, то для його класифікації застосовується, зокрема, розпізнавальна ознака, згідно якої товари повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.
Для визначення коду УКТЗЕД необхідно встановити матеріал, який визначає основні властивості вуглецевмісного матеріалу, а саме, що є його основою. Якщо, основою є бій графіту, то товар буде відповідати коду УКТЗЕД 3801, а якщо антрацит - то коду УКТЗЕД 2701. Отже, залежно від походження, вуглецевмісний матеріал може мати як код УКТЗЕД 3801, так і код УКТЗЕД 2701.
Відповідно до вантажної митної декларації № UA805150/2017/003667 від 22.12.2017 р. ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» здійснював купівлю пробної партії товару «Навуглеражувач» (90%) та «Навуглеражувач» (95%) у фірми «Runchi Metal Industrial Co», LTD, Китай.
Митним постом «Конотоп» Сумської митниці ДФС по цьому товару було замовлено у Харківському управлінні з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз та досліджень ДФС України висновок щодо характеристик товару, визначальних для класифікації товарів згідно УКТЗЕД.
Крім того, вказуючи на те, що невірний код УКТЗЕД в податковій накладній, не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію, а, отже, не може бути підставою для віднесення сум ПДВ зазначених у ній, до складу податкового кредиту, податковий орган не конкретизує що саме перешкоджає ідентифікувати здійснені операції із закупівлі матеріалу вуглецевмісного, зважаючи на те, що в ході перевірки було здійснено повний аналіз господарських операцій ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» на предмет їх реальності та була проведена змістовна їх оцінка. Так, під час проведення перевірки перевіряючим були надані, крім податкових накладних, договір постачання з ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, накладні про оприбуткування, сертифікати якості на отриманий товар із зазначенням хімічного складу матеріалу та виробника товару. Зауважень щодо первинних документів та реальності здійснення господарських операцій у контролюючого органу не було. Надані документи містять всі необхідні реквізити та інформацію, що дають змогу ідентифікувати господарські операції з придбання вуглецевмісного матеріалу.
Тобто, на дату складання акта перевірки від 08.02.2023 р. податкове повідомлення-рішення за попереднім актом перевірки від 18.01.23 р. на суму 650 437 грн. ще не було прийняте.
Контролюючий орган вважає, що платник податку у декларації за жовтень 2022 р. повинен був відобразити у рядку 16.1 результати попередньої перевірки згідно акту від 18.01.2023 № 291/18-28-07-03-07/30573983/13, тобто зменшити показник цього рядка на 650 437 грн. та як наслідок такого невідображення встановив порушення податкового законодавства.
Проте, відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого накзазом Мінфіну від 28.01.2016 № 21 у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури 12 адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.
Отже, результати перевірок вносяться до рядка 16.3 декларації лише на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не на підставі акту перевірки та у звітному періоді, на який припаде день узгодження. Сам по собі акт перевірки не є актом індивідуальної дії та не створює правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків для платника податку. Тому, платник податків не зобов`язаний змінювати дані податкового обліку на підставі акту перевірки. Платник податку повинен відобразити таку суму у декларації за звітний період, на який припаде день узгодження податкового повідомлення-рішення.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначивши, що позивачем до складу податкового кредиту у вересні 2022 року було включено суму ПДВ по накладній від ТОВ «КОМПАНІЯ БІЗНЕС СЕРВІС» 48 048,00 грн., яка складена та зареєстрована в ЄРПН з невірним кодом УКТ ЗЕД 2701, який відображається при постачанні палива, а саме вугілля.
При цьому, вуглецевмісні матеріали - це не паливо, а матеріали, що пройшли високотемпературну обробку, і призначаються для застосування в металургійних і інших виробництвах у якості навуглецювачей, спінювачей шлаків, а не як паливо. Вуглецевмісний матеріал виготовляється саме з вугілля, яке піддається високотемпературній обробці, що змінює його фізико-хімічні властивості, а отже, передбачає і зміну коду УКТЗЕД.
Відповідно до зібраної податкової інформації при складанні податкових накладних на постачання вуглецевмісного матеріалу, виробленого на митній території України, потрібно вказувати у графі 3.1 податкової накладної код УКТЗЕД 3801, що відповідає Закону України "Про Митний тариф України", який був чинний на момент складання та реєстрації податкових накладних контрагентом Позивача.
Крім цього, відповідно до проведеного аналізу даних ЄРПН, при постачанні вуглецевмісного матеріалу позивачу його контрагент ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» також вказував і вірний код УКТ ЗЕД 3801, зокрема у податкових накладних № 4 від 09.11.2021, № 1 від 05.02.2021, № 2 від 05.03.2021, який має ідентичний хімічний склад з вуглецевмісним матеріалом відповідно до наданих сертифікатів якості на ці товари (були надані під час перевірки).
Відповідно до п.п. "і" п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, як код товару згідно з УКТЗЕД. Платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (крім коду товару згідно з УКТЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).
Таким чином, невірний код УКТЗЕД в податковій накладній, не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію, отже, не може бути підставою для віднесення сум ПДВ, зазначених у ній до складу податкового кредиту.
Щодо зменшення від`ємного значення рядка 16 Декларації на суму 602 389 грн., відповідач зазначив, що дана сума від`ємного значення зменшена за результатами попередніх перевірок (акт від 09.11.2022 №3777/18-28-07-03-07/30573983/126 та від 19.12.2022 № 4803 /18- 28-07-03-07/30573983/164), мала вплив на формування показника рядка 19 Декларації та як наслідок рядка 21 Декларації за вересень 2022 року. Причиною зменшення від`ємного значення стало порушення, аналогічне порушенню, викладеному вище, а саме невірне зазначення в податкових накладних коду УКТЗЕД.
Також, Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МОТОРДЕТАЛЬ-КОНОТОП» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 08.02.2023 № 659/18-28-07-03- 07/30573983/41, в якому зазначено про встановлення заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на суму 650 437 грн. внаслідок завищення показника рядка 19 Декларації за рахуно включення до податкового кредиту показника рядка 16.1 (колонка Б), який є складово частиною від`ємного значення з ПДВ попередніх періодів.
Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) встановлено її завищення на загальну суму 650 437 грн. внаслідок завищення показника рядка 16.1 (колонка Б) Декларації (жовтень 2022 року), яка є складовою частино від`ємного значення з ПДВ попередніх періодів, які перевірені контролюючим органом, та зменшеним за результатами попередніх перевірок (акт від 09.11.2022 №3777/18-28-07-03- 07/30573983/126, від 19.12.2022 № 4803 /18-28-07-03-07/30573983/164, від 18.01.2022 №291/18- 28-07-03-07/30573983/13). Дана сума мала вплив на формування показника рядка 19 Декларації, та як наслідок рядка 21 Декларації за жовтень 2022 року.
Оскільки на момент складання акту перевірки від 18.01.2022 № 291/18-28-07-03-07/30573983/13 та від 08.02.2023 № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, податкові повідомлення-рішення прийняті за попередніми перевірками, не були оскаржені у адміністративному або судовому порядку, не було прийнято рішень про їх скасування, тому їх статус був діючим. У зв`язку з зазначеним, врахування результатів попередніх перевірок є правомірним.
Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018 по справі № 818/1172/17 (пункти 17-19) зазначено наступне: «ідентифікація товарів, які реалізуються суб`єктами господарювання реалізація яких підлягає обкладенню податком на додану вартість за відповідними визначеними ставками, здійснюється не .лише за кодом УКТЗЕД, а й за назвою та цільовим призначенням товару. Неправильне визначення коду товару згідно з УКТЗЕД у податкових накладних саме но собі не може слугувати підставою для висновку про недотримання суб`єктом господарювання податкового законодавства в частині оподаткування операцій з постачання товару, у разі якщо такий недолік в оформленні податкової накладної не перешкоджає встановленню виду та найменування придбаного/реалізованого товару». Водночас, податковим органом в акті перевірки не зазначено, яким чином вказівка коду УКТЗЕД 2701 замість 3801 (навіть якщо припустити, що податковий орган правий), перешкоджало встановленню виду та найменування придбаного/реалізованого товару по ланцюгу його придбання/реалізації.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 04.01.2023 р. по 10.01.2023 р. була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки 18.01.2023 складено Акт № 291/18-28-07-03-07/30573983/13, яким встановлено порушення податкового законодавства ( том 1 а.с. 21-52).
Також Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 24.01.2023 р. по 01.02.2023 р. була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складено Акт від 08.02.2023 р. № 659/18-28-07-03-07/30573983/41, яким встановлено порушення податкового законодавства, що полягало у завищенні суми ПДВ на 650 437 грн., рядка 19 Декларації, оскільки було завищено на 650 437 грн. показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (жовтень 2022 року) через включення до цієї суми сум ПДВ у розмірі 650 437 грн. попередніх періодів, перевірених контролюючим органом, та зменшеним за результатами перевірок (акт від 09.11.2022 № 3777/18-28-07-03-07/30573983/126. акт від 19.12.2022 № 4803/18-28-07-03-07/30573983/164 та акт 18.01.2023 р. № 291/18-28-07-03- 07/30573983/13). ( том 1 а.с. 66-98)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21 у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.
Отже, результати перевірок вносяться до рядка 16.3 декларації лише на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення та у звітному періоді, на який припадає день узгодження.
Відповідно до ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 р. відкрито провадження у справі № 480/2533/23 про скасування податкового повідомлення-рішення. ( том 2 а.с.239).
За таких обставин суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі помилкових висновків податкового органу про необхідність врахування результатів попередніх перевірок та неузгоджених повідомлень-рішень є протиправнми та підлягають скасуванню.
Крім того, суд вважає правомірним включення позивачем до податкового кредиту за вересень 2022 року 48 048 грн., по податковій накладній №5, виданій 31.008.2022 третьою особою ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» та зареєстрованій у ЄРПН.
Так, згідно з підпунктами 14.1.18, 14.1.178, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.
Відповідно до підпунктів «а» та «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/ орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
За правилами пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).
Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За приписами пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів/послуг, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.
Крім того, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення №88), згідно з якими первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до пункту 2.4 Положення №88 первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам (підпункти 2.15, 2.16 пункту 2 Положення №88).
При цьому, податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Тобто для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань).
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року №21-1555а15 та від 22 вересня 2015 року №21-1526а15 та узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №814/328/15.
Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
У свою чергу, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованих витрат та податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з ПДВ, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний дохід на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.
Так, в ході проведеної перевірки контролюючим органом було встановлено завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.10.1 декларації за версень 2022 року) на суму 48 048,00 грн.
Зазначені висновки контролюючим органом зроблено у зв`язку з включенням підприємством до податкового суми ПДВ по податковій накладним від ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» , яка складена з невірним кодом УКТ ЗЕД.
З даного приводу суд вважає, що податкова накладна складена ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», а не позивачем, відповідає вимогам діючого законодавства та зареєстрована в ЄРПН.
Так, судом встановлено, що 16.04.2014 між ТОВ Мотордеталь-Конотоп та ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» укладенийдоговір постачання матеріалів для ливарного виробництва, зокрема вуглецевмісного матеріалу (том 1 а.с.154-157), додаткову угоду №1 від 30.04.2014 (том 1 а.с.158) та додаткову угоду №2 від 01.03.2017 (том 1 а.с.159 ).
Відповідно до п.1.2 наведеного договору найменування (асортимент), якість, кількість, ціна товару, який підлягає поставці узгоджується між сторонами відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною наведеного договору.
На виконання умов договору ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» було передано позивачу товар - вуглецевмсіний матеріал, що підтверджується первинними бухгалтерськими та іншими документами, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій щодо придбання вуглецевмісного матеріалу у ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс», а також його використання у власній господарській діяльності ( том 1 а.с. 172-269, том 2 а.с. 1-64) . Зазначені документи досліджувалися контролюючим органом в ході перевірки, що відорбражено в акті перевірки від 18.01.2023 ( стор. Акту перевірки 18-20), зауваження щодо змісту і форми досліджених документів відсутні, за виключення податкової накладної № 5 від 31.08.2022 з кодом УКТЗЕД 2701.
Суд вважає, що подані позивачем для перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між суб`єктами господарювання, підстави ставити під сумнів їх справжність та достовірність відображених у них даних відсутні.
Щодо тверджень відповідача про невірне визначення продавцем у податкових накладних коду УКТЗЕД 2701, замість, на думку контролюючого органу, коду УКТЗЕД 3801, суд зауважує, що помилки в зазначенні коду УКТЗЕД в податковій накладній не можуть бути підставою для визнання господарської операції такою, що не відбулась, за умови, якщо така господарська операція підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.
Абзацом 2 пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац 3 пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Згідно з абзацом 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту (абзац дев`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Суд зауважує, що відповідачем не заперечується факт реєстрації у ЄРПН, поданої контрагентом позивача податкової накладних за якими контролюючий орган не визнає право позивача на формування податкового кредиту.
При цьому, згідно податкової накладної можливо правильно встановити покупця та продавця товару, опис (номенклатуру) товарів, дані щодо кількості та вартості товару, дату операції ( том 1 а.с.242).
Разом з тим, контролюючий орган не повідомляв позивача про виявлення розбіжностей між реєстром отриманих податкових накладних покупця з даними його контрагента, а реальність здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними відповідачем не оспорюється.
Таким чином, факт реєстрації податкової накладної, складеної ТОВ «Компанія Бізнес Сервіс» під час реалізації в адресу позивача вуглецевмісного матеріалу в ЄРПН, спростовує наявність будь яких помилок під час їх заповнення та порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 ПК України.
Надаючи оцінку прийнятності податкової накладної, у якій відсутній код УКТ ЗЕД, як підставу для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, Верховний Суд у постановах від 04.09.2020 у справі №810/657/17, від 27.02.2020 у справі №825/785/16, від 25.02.2020 у справі №818/1643/16, від 09.04.2019 у справі №815/2640/15 та від 04.09.2018 у справі №3818/1172/17, від 18.02.2021 у справі №816/1006/17, від 16.03.2021 у справі №520/3888/19 зазначив, що самого по собі неправильного зазначення коду УКТ ЗЕД або його відсутності недостатньо для висновку про безтоварність господарської операції.
Формальні недоліки в оформленні податкової накладної не є безумовною підставою для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).
В постанові від 20.06.2018 у справі №819/1383/17 Верховний Суд дійшов висновку, що факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутність квитанцій про їх неприйняття є свідченням наявності у платника податків підстав для формування сум податкового кредиту за такими податковими накладними. Відсутність у таких податкових накладних такого реквізиту, як код УКТ ЗЕД за обставин реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є наслідком неналежного виконання контролюючим органом при такій реєстрації своїх обов`язків, а тому подальше виключення сум податкового кредиту за такими податковими накладними, як і застосування до цього платника податків штрафних санкцій є неправомірним, так як за змістом вказаних норм обов`язок перевірки податкових накладних на відповідність пункту 201.10 статті 201 ПК України при їх реєстрації покладений на контролюючий орган.
Крім того, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов`язки, не передбачені чинним законодавством. Отже, позивач не повинен зазнавати негативних наслідків від імовірних порушень, допущених його контрагентом та контрагентами останнього.
Відтак позивач як покупець не може нести відповідальність за правильність заповнення податкових накладних його контрагентом у вигляді позбавлення права на податковий кредит за такими податковими накладними.
Крім того, суд погоджується з твердженнями позивача, що придбаний товар вуглецевмісного матеріалу має класифікуватися саме за кодом УКЗЕД 2701, а не 3801, як вважає контролюючий орган, оскільки код УКТЗЕД 3801 застосовується до товарів Графiт штучний; графiт колоїдний або напiвколоїдний; вироби на основі графiту або iнших форм вуглецю у виглядi паст, блоків, пластин або iнших напiвфабрикатiв, разом з тим, код УКТЗЕД 4403 застосовується до товарів Вугiлля кам`яне, антрацит; брикети, котуни та аналогiчнi види твердого палива, одержані з кам`яного вугiлля.
Суд звертає увагу, що податковим органом на підтвердження власної позиції щодо необхідності застосування до наведеного товару саме код УКТЗЕД 3801 надано податкову інформацію, зокрема аналіз виробників вуглецевмісного матеріалу в Україні та відображені ними коди УКТ ЗЕД в податкових накладних при постачанні вуглецевмісного матеріалу - всі податкові накладні реєструються з кодом УКТ ЗЕД 3801 (перші 4 цифри).
Проте, суд зазначає, що податковим органом жодним чином не зазначено яким чином можливо встановити ідентичність товарів по іншим господарським операціям у порівнянні з конкретною поставкою товару.
Отже, суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу на обґрунтування необхідності застосування позивачем саме коду УКТЗЕД 3801.
Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем належним чином доведено необхідність застосування коду УКТЗЕд 2701
За таких обставин, перевіривши рішення податкового органу на відповідність критеріям, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 9756,56 грн. ( том 1 а.с.19).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 9756,56 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах