Справа № 320/20663/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Файдюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року у справі за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» про зупинення видаткових операцій на рахунках платників податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернувся до суду із заявою до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» (далі - ПАТ «Чернігівський молокозавод»), в якій просив постановити рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках ПАТ «Чернігівський молокозавод» () та зобов`язати такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року адміністративний позов задоволено. Зупинено здійснення видаткових операцій на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» (ідентифікаційний код 00447971, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) шляхом накладення арешту на кошти у сумі 17 025 239,80 грн. (сімнадцять мільйонів двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять грн. 80 коп.), що знаходиться в банківських установах, обслуговуючих такого платника. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Чернігівський молокозавод» (ідентифікаційний код 00447971, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) допустити податкового керуючого Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України для опису майна у податкову заставу. Допущено негайне виконання рішення суду.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Чернігівський молокозавод» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про зупинення видаткових операцій на рахунках відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 14.06.2023 року №4/26-15-13-03-18 складений податковим керуючим у зв`язку з відсутністю ПАТ «Чернігівський молокозавод» за зареєстрованим у ЄДР місцезнаходженням. Тобто, апелянт наголошує, що з боку ПАТ «Чернігівський молокозавод» (його посадових осіб або законних представників) дії зі створення перепон для реалізації податковим керуючим податкового органу повноважень та з відмови допускати податковою керуючого для здійснення опису майна були відсутні. Також, апелянт зазначає, що вищевказаний Акт складено без вказівки на те, у чому полягало перешкоджання та яким діям податкового керуючого з боку платника податків, а також, не вказано посадову особу ПАТ «Чернігівський молокозавод», яка перешкоджала виконанню повноважень податковим керуючим або не допустила податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Чернігівський молокозавод» (ідентифікаційний код 00447971, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) зареєстровано в якості юридичної особи 24.05.1994 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС.

Згідно даних інтегрованої картки платника податків та довідки від 14.06.2023 №18166/5/26-15-13-03-09 за ПАТ «Чернігівський молокозавод» рахується податковий борг з податку на додану вартість, військового збору, рентної плати за спеціальне використання води, податку на прибуток підприємств, податку на доходи фізичних осіб, екологічного податку та адміністративних штрафів й інших санкцій у загальному розмірі 17 025 239, 80 грн.

23 жовтня 2019 року Головним управлінням ДПС у м. Києві з метою погашення податкового боргу винесено податкову вимогу №21790-10 на суму 1 961 642,83 грн.

Також, 23 жовтня 2019 року Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення №21790-10 про опис майна у податкову заставу.

Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання інформації та документів від 28.10.2019 №32458/10/26-15-10-07-10, податковим органом були надіслані на адресу ПАТ «Чернігівський молокозавод», однак, поштове відправлення повернулось на адресу контролюючого органу з поміткою оператора поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

07 вересня 2021 року податковим керуючим було складено Акт опису майна №242/26-15-13-03-27, за яким описано у податкову заставу майно Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод».

14 червня 2023 року податковим керуючим Караващенко Тетяною Миколаївною , призначеною наказом Головного управління ДПС у м. Києві №361 від 30.05.2023, було здійснено виїзд за місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» - місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 для організації проведення опису майна платника податків, що має податковий борг в податкову заставу.

В ході здійснення повноважень податковим керуючим Караващенко Т.М. не було встановлено Публічне акціонерне товариство «Чернігівський молокозавод» () та посадових осіб Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» за адресою місцезнаходження відповідача, про що складено Акт відсутності за місцезнаходженням б/н від 14.06.2023.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим Караващенко Т.М. як перешкоджання Публічним акціонерним товариством «Чернігівський молокозавод» виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим, податковим керуючим 14.06.2023 о 16:30 год. складено Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №4/26-15-13-03-18.

Позивач, з метою зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

В силу пп. 89.1.1- 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України закріплено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

У відповідності до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення від 23 жовтня 2019 року №21790-10 про опис майна підприємства у податкову заставу (а.с. 47).

З метою реалізації рішення про опис майна у податкову заставу, 07 вересня 2021 року податковим керуючим було складено Акт опису майна №242/26-15-13-03-27, за яким описано у податкову заставу майно Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» (а.с. 49-52).

Згідно п. 91.3 ст. 91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 169.1.9 пункту 169.1 статті 169 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків;

Матеріали справи свідчать, що 14 червня 2023 року податковим керуючим здійснено виїзд за податковою адресою ПАТ «Чернігівський молокозавод» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи 10) з метою здійснення опису майна у податкову заставу.

Відповідно до Акту відсутності за місцезнаходженням від 14 червня 2023 року б/н, головним державним інспектором Головного управління ДПС у м. Києві Караващенко Тетяною Миколаївною о 16:30 год. здійснено виїзд за юридичною адресою ПАТ «Чернігівський молокозавод» м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10 та встановлено, що за даною адресою підприємство - ПАТ «Чернігівський молокозавод» (), його посадові особи та/або засновники підприємства не знаходяться, місце знаходження їх невідомо (а.с. 53).

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим Караващенко Т.М. , як перешкоджання Публічним акціонерним товариством «Чернігівський молокозавод» виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим, податковим керуючим 14.06.2023 о 16:30 год. складено Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 14.06.2023 №4/26-15-13-03-18 (а.с. 54).

Задовольняючи заяву про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, суд першої інстанції погодився з позицією податкового органу про наявність факту перешкоджання відповідачем виконанню повноважень податкового керуючого.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Із приписів п. 91.4 ст. 91 ПК України вбачається, що контролюючий орган має право звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого лише у випадку, якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, про що податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Разом з тим, слід зазначити, що Актом відсутності за місцезнаходженням від 14 червня 2023 року б/н підтверджується виключно факт відсутності відповідача та його посадових осіб за адресою.

При цьому, ні в Акті про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 14.06.2023 №4/26-15-13-03-18, ні в заяві про зупинення видаткових операцій, податковим органом не зазначено, в чому саме виявились дії відповідача по перешкоджанню податковому керуючому у виконанні ним своїх повноважень, хто саме вчиняв такі дії, коли і за яких обставин.

Водночас, як вказав Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 січня 2019 року у справі №810/2414/16, визначення словосполучень «недопуск до перевірки» і «відсутність за місцезнаходженням» не є тотожними за своїм значенням, у тому числі і за наслідками, які наступають у разі настання таких обставин у розумінні вимог податкового законодавства України.

Беручи до уваги викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи акти не свідчать про недопуск платником податків податкового керуючого для здійснення опису майна Товариства у податкову заставу, не подання документів, необхідних для такого опису, або перешкоджання виконанню податковим керуючим своїх повноважень, визначених Податковим кодексом України, що виключає наявність підстав у податкового органу для звернення до суду із даною заявою.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у вищевказаній постанові від 24.01.2019 у справі №810/2414/16.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції помилково задовольнив заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а тому, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 283, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод» задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Файдюк В.В.