Справа № 461/6339/23
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6339/23
Провадження №2-а/461/302/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

за участю:

представник позивача Горбань О.В.,

відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Самолюка В.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про продовження строку примусового затримання -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , в якому просить продовжити строк затримання громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ( АДРЕСА_1 ), як такого, що незаконно перебуває в Україні, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо примусового видворення.

В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 16.02.2023 у справі № 458/177/23 адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (в особі відокремленого структурного підрозділу Турківського відділу ГУ ДМС у Львівській області) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволено, вирішено примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Окрім того, рішенням суду вирішено затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців. Позивач зазначив, що ГУ ДМС України у Львівській області отримано лист Директора Департаменту консульської служби МЗС України у якому повідомлено, що через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень. Позивач стверджує, що відповідач не звертався до територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту. З огляду на викладене, та у зв`язку із неможливістю забезпечити примусове видворення відповідача, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07.08.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Горбань О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник Самолюк В.В., які брали участь у справі в судовому засіданні в режимі відео конференції, щодо задоволення позову заперечили. Адвокат повідомив, що у відповідача наявний паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, який дійсний до 28.08.2024. Окрім того, Самолюк В.В. повідомив, що ОСОБА_1 є українцем, народився на території УРСР, російське громадянство отримав до збройної агресії проти України, у зв`язку з чим не зміг у подальшому легалізуватися у встановлений законом спосіб. Просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 16.02.2023 у справі № 458/177/23 адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (в особі відокремленого структурного підрозділу Турківського відділу ГУ ДМС у Львівській області) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволено, вирішено примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Окрім того, рішенням суду вирішено затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення ідентифікації відповідача ГУ ДМС України у Львівській області зверталось із листами до директора Департаменту консульської служби МЗС України з приводу адміністративного затримання та сприяння у ідентифікації відповідача та повернення його на батьківщину.

ГУ ДМС України у Львівській області отримано лист директора Департаменту консульської служби МЗС України у якому зазначено, що через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердження особи і документуванні громадян країни-агресора та відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно частин одинадцятої та дванадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до частини тринадцятої статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, законодавством визначено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 28 серпня 2019 року у справі №743/1263/17, від 17 січня 2019 року у справі №743/1240/17, від 21 січня 2021 року у справі №743/1046/20.

Як видно з матеріалів справи, належність відповідача до громадянства Російської Федерації підтверджено паспортом № НОМЕР_1 , який виданий 28.08.2014, відтак особа відповідача ідентифікована.

Отже, позивачем не доведено та не підтверджено неможливість ідентифікувати відповідача при наявності у останнього паспорта громадянина Російської Федерації.

Матеріалами справи не спростовується, що відповідач виявив своє бажання співпрацювати з органами міграційної служби під час процедури його ідентифікації.

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи те, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Відповідно до положень ч.19 ст.289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 241-251, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про продовження строку примусового затримання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, адреса: 790007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 11.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування - Волинське ПТПІ ДМС України (45213, Волинська область, Ківерцівський район, село Журавичі, вул.Перемоги, 27.

Повний текст рішення суду виготолено 10.08.2023.

Суддя Зубачик Н.Б.