Справа № 357/7900/23
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7900/23
Провадження № 2-а/357/96/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква справу за адміністративним позовом за заявою ОСОБА_1 до інспектора з паркування Відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Свинаренка Сергія Костянтиновича, Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гажала Юрій Борисович звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до інспектора з паркування Відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Свинаренка Сергія Костянтиновича, Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 30 травня 2023 року інспектором з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово- комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренком Сергієм Костянтиновичем, в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки транспортного засобу, а саме паркування транспортного засобу автомобіля марки BMW Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: Київська область, місто Біла Церква, Олександрійський бульвар (50-річчя Перемоги),78.

На лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія БЦ 00000278. Копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно повідомлення . буде надіслано за адресою реєстрації власника транспортного засобу в порядку ст.279-1 КУпАП.

23 червня 2023 року засобами поштового зв`язку надійшла копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 30 травня 2023 року до повідомлення серії БЦ № 00000278 від 30 травня 2023 року. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Автомобіль марки BMW Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , як це вбачається з матеріалів фотозйомки, які розміщені на офіційному веб сайті відповідача, було припарковано в кармані для паркування автомобілів під гострим кутом до проїзної смуги. Жодних дорожніх знаків які б вказували на спосіб паркування чи його заборону, за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , не встановлено.

Так, відповідно до п. 17.1 «На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі»., р. 17 ПДР України, на яку посилається інспектор з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово- комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренко Сергій Костянтинович, визначено заборону руху та зупинки на цій смузі, але фактично транспортний засіб не рухався. В той же час власником транспортного засобу не порушено р. 15 «15. «зупинка і стоянка» ПДР України, а відповідачем не зафіксовано його порушення.

Як вбачається зі спірної постанови, відповідачем встановлено, що 30 травня 2023 року в 12 год 09 хв водієм транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснено зупинку за адресою м.Біла Церква, вул. Олександрійський бульвар (50- річчя Перемоги) 78, чим порушено вимоги пункту 17.1 розділу 17 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 «Зупинка на смузі руху громадського транспорту» та чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП. Тобто в описовій частині постанови не вбачається яким саме водієм здійснено зупинку транспортного засобу.

Автомобіль на праві власності належить та зареєстрований за ОСОБА_2 , в той же час винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано ОСОБА_1 . Тобто оскаржувана постанова є незрозумілою. Крім того, жодних доказів на предмет того, хто був водієм транспортного засобу, яким здійснено зупинку, і що цим водієм був саме ОСОБА_1 , до постанови не надано.

Також позивач зазначив, що постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо,на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія БЦ № 00000278 від 30 травня 2023 року вважає необтрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Враховуючи викладене, позивач просив суд : визнати дії інспектора з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренка Сергія Костянтиновича та Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради протиправними; скасувати постанову Серія РАП № від 30 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 680 гривень, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 3. ст. 122 КУпАП України; зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку / правопорушень (https://parkingbc-rada.com.ua), зафіксоване 30 травня 2023 року; стягнути на користь позивача з відповідачів сплачений судовий збір за подання даного позову та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, представник позивача направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, заяви та клопотання до суду не надходили, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

04 серпня 2023 року судом отримано відзив на адміністративний позов, за підписом директора Департаменту житлово-комунального господарства міської ради Ольги Іванової, в якому зазначила, що Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради не погоджується з вказаним позовом, вважає його безпідставним та необґрунтованим і таким, що не відповідає нормам та положенням чинного законодавства України, зокрема вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі -КУпАП), Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі -.ПДР).

У відзиві відповідач зазначив, що 30 травня 2023 року о 12 год 09 хв головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу по контролю за паркуванням управління дорожнього господарства Департаменту житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради, Свинаренком Сергієм Костянтиновичем (надалі - Інспектор з паркування), зафіксовано в режимі фотозйомки скоєне правопорушення водієм транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку за адресою: м. Біла Церква, бульвар Олександрійський (50 - річчя Перемоги) 78, чим порушено вимоги пункту 17.1 розділу 17 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 в зоні дії знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів». Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП.

У відповідності до положень статті 142 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки технічним засобом LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK К 80V286QAC4670NXA22M0042, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 30.05.2023 року, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта м. Біла Церква, бульвар Олександрійський 78; географічні координати: 49.812417, 30.087334 час вчинення порушення 12 год 09 хв.

З матеріалів фотофіксації вбачається, що водій транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку за адресою м. Біла Церква, бульвар Олександрійський 78 в зоні дії знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів».

Постанова містить адресу веб - сайту https://parkingbc-rada.com.ua/, де розміщено фотофіксацію адміністративного правопорушення. Фотознімки транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування, повністю відповідають вимогам примітки до статті 142 КУпАП. Зокрема, вказано географічні координати: 49.812417, 30.087334, які підтверджують знаходження транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 у місці де забороняється зупинка, а саме за адресою м. Біла Церква, бульвар Олександрійський 78 в зоні дії знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобі». На фотознімках відображено дату: 30.05.2023 року та час правопорушення: о 12 год 09 хв, що підтверджує факт самої зупинки транспортним засобом за вказаною адресою.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Тобто, за відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ОСОБА_1 є належний користувач транспортного засобу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів Інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог КУпАП, встановлено, що транспортний засіб BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , 1974 року народження та ОСОБА_2 .

Тобто, встановлено відповідальну особу за зазначеним адміністративним правопорушенням, про що винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 30.05.2023 року.

Відповідач Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

30.05.2023 головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово- комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренком Сергієм Костянтиновичем, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 30 травня 2023 року до повідомлення серії БЦ № 00000278 від 30 травня 2023 року, відповідно до якої 30.05.2023 року о12:09 водієм транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку за адресою: м. Біла Церква, бульвар Олександрійський (50 - річчя Перемоги) 78, чим порушено вимоги пункту 17.1 розділу 17 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 в зоні дії знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України. Вказаною постановою позивача визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в обґрунтування позову вказує на те, що оскаржувана постанова була складена працівником інспекції з паркування без його присутності та постанову про накладення адміністративного стягнення він отримав 23.06.2023 року засобами поштового зв`язку.

Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП належить до компетенції інспекторів з паркування, у відповідності до абзацу 3 ст. 219 КУпАП (від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 3 і 7 ст. 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування).

Відповідно до положення ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе, зокрема, відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до абзацу 3, 4 статті 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 28 червня 2022 року № 392 «Про внесення змін та затвердження штатного розпису департаменту житлово- комунального господарства Білоцерківської міської ради з 01 липня 2022 року» (із змінами) утворено у складі управління дорожнього господарства департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради відділ по контролю за паркуванням управління дорожнього господарства департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 28 червня 2022 року № 386 «Про уповноваження інспекторів з паркування відділу по контролю за паркуванням управління дорожнього господарства департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» (із змінами) надано повноваження інспекторів з паркування посадовим особам відділу по контролю за паркуванням управління дорожнього господарства департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради.

Уповноважено інспекторів з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради: здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою та восьмою статті 152і Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення; складати постанови у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою, третьою і сьомою статті 122 та частинами першою, другою та восьмою статті 152і Кодексу України про адміністративні правопорушення»; проводити тимчасове затримання транспортних засобів у випадках, передбачених ст. 2654 Кодексу України про адміністративні правопорушення та в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Департамент житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради є виконавчим органом Білоцерківської міської ради, утворюється міською радою та є підзвітним і підконтрольним раді.

Відповідно до пункту 1.3 Положення, департамент у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, Кодексом етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради 27.02.2018 року № 87, Статутом територіальної громади міста Біла Церква, затвердженого рішенням міської ради 29 березня 2018 року № 2010-48-VII, зареєстрованого Міністерством юстиції України 26 квітня 2018 року № 6, Порядком організації договірної роботи, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 24 квітня 2018 року № 180, Порядком роботи електронного документообігу у виконавчих органах Білоцерківської міської ради з урахуванням Політики інформаційної безпеки системи електронного документообігу, затвердженого 12 вересня 2017 року № 314, рішеннями Білоцерківської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Відповідно до пункту 2.17 Положення про департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (надалі - Положення), затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 28 липня 2022 року № 2795-31-VIII, здійснює профілактику запобігання правопорушень в сфері паркування транспортних засобів на території Білоцерківської міської територіальної громади.

Відповідно до пунктів 3.13, 3.14, 3.15 розділу 3 Положення, завданням ДЖКГ БМР є: запобігання правопорушень в сфері паркування транспортних засобів на території Білоцерківської міської територіальної громади; здійснення контролю за правилами зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів на території Білоцерківської міської територіальної громади; притягнення винних осіб до відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, інспектор з паркування, як особа уповноважена на розгляд справи, мав право виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з постанови серії РАП № від 30.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 680,00 грн. по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Так, Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п. 1.1. ПДР)

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух», зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктами 1.10 ПДР України, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно пункту 8.4 ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до розділу 17 ПДР України, пунктом 17.1.передбачено, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до розділу 33 Дорожні знаки ПДР, знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», знак застосовується для позначення дороги, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Відповідно до розділу 33 Дорожні знаки ПДР, знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», знак застосовується для позначення смуги, що призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що автомобіль марки BMW Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , було припарковано в кармані для паркування автомобілів під гострим кутом до проїзної смуги. Жодних дорожніх знаків які б вказували на спосіб паркування чи його заборону, за вказаною адресою: Київська область, місто Біла Церква, бульвар Олександрійський (50-річчя Перемоги),78, не встановлено. Відповідно до п. 17.1 «На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі»., р. 17 ПДР України, на яку посилається інспектор з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово- комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренко Сергій Костянтинович, визначено заборону руху та зупинки на цій смузі, але фактично транспортний засіб не рухався. Власником транспортного засобу не порушено р. 15 «Зупинка і стоянка» ПДР України.

В свою чергу, головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу по контролю за паркуванням управління дорожнього господарства Департаменту житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради, Свинаренком Сергієм Костянтиновичем , зафіксовано в режимі фотозйомки скоєне правопорушення водієм транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку за адресою: м. Біла Церква, бульвар Олександрійський (50 - річчя Перемоги) 78, чим порушено вимоги пункту 17.1 розділу 17 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 в зоні дії знаку 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів». Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що автомобіль марки BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , було припарковано за адресою м. Біла Церква, бульвар Олександрійський 78, не на смузі руху громадського транспорту, що підтверджується матеріалами справи та досліджено судом за даними географічних координат (49.812417, 30.087334), які зазначені у постанові, яка розміщена на сайті: https://parkingbc-rada.com.ua.

Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Однак, оглянувши матеріали фотофіксації щодо порушення позивачем правил паркування транспортних засобів судом встановлено, що такі матеріали не містять інформації про обставини події та не підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Судом, при дослідженні доказів у справі, що розміщені на вказаному сайті, не встановлено вчинення позивачем вказаного правопорушення, що узгоджується з письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, про які зазначено вище у рішенні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 14.05.2020, №240/12/17).

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Щодо позовних вимог, про визнання дій інспектора з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренка Сергія Костянтиновича та Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради протиправними та зобов`язання видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 30.05.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також, згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки положеннями ст. 286 КАС України не передбачено можливості ухвалення рішення про визнання протиправними дій чи зобов`язання видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Крім того, слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Предметом розгляду у даній справі є постанова по справі про адміністративне правопорушення щодо правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису).

Позивачем заявлено позов, зокрема, до інспектора з паркування відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради - Свинаренка Сергія Костянтиновича.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України визначено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Положеннями ст. 255, 288 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, в даному випадку Департамента ЖКГ БМР та належним відповідачем є саме відповідний орган державної влади суб`єкт владних повноважень, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Тому, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена інспектором з паркування Відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Свинаренка Сергія Костянтиновича, який уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення від імені органу, а саме: Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради суд дійшов висновку, що вимоги до інспектора заявлені позивачем як до неналежного відповідача.

Щодо стягнення судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу) слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц).

Позивач, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надав до суду договір про надання правової допомоги від 26.06.2023 року та копію ордера.

Відповідно до п. 3 Договору, клієнт зобов`язується сплатити адвокату за участь у справі та надання правової допомоги гонорар у фіксованому розмірі 5000,00 грн., який не залежить від обсягу наданих послуг та витраченого часу. Оплата гонорару підтверджується актом прийняття грошових коштів, який є невід`ємною частиною данного договору.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд враховує правову позицію Верховного суду викладену у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 та від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, в яких зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Так, відповідачем у відзиві заявлено про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки заявлена позивачем сума витрат є неспівмірною та відсутній акт виконаних робіт.

Щодо відсутності в матеріалах справи акту виконаних робіт, суд зазначає, що відповідно до п. 3 Договору, клієнт зобов`язується сплатити адвокату за участь у справі та надання правової допомоги гонорар у фіксованому розмірі. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Суд враховує, правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 та у постанові від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, згідно якого, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищезазначене, часткове задоволення позову, керуючись принципами справедливості, співмірності, пропорційності та верховенством права, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., що відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу про скасування постанови у розмірі 546,80 грн.

Згідно з ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд стягує з Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 546,80 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 132, 134, 139, 143, 205, 241, 242, 244, 246, 255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч. 1 ст.122, 245, 251, 252, 256, 258, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Відділу по контролю за паркуванням Управління дорожнього господарства Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Свинаренка Сергія Костянтиновича, Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити частково.

Скасувати постанов серія РАП № від 30 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 680 гривень, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 3. ст. 122 КУпАП України, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 546,80 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення (проголошення). Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення (проголошення) має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель