Справа № 525/732/23
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/732/23
Номер провадження 2-а/525/20/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2023 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

представника позивача Колоусова Я.П.,

другого відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Требіна Максима Вікторовича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

11 липня 2023 року представник позивача адвокат Колоусов Я.П. в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Требіна Максима Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивач посилається на те, що 30.06.2023 року інспектором відділення поліції № 3 Миргородського районного відділу поліції в Полтавській області Требіним Максимом Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7258609 на позивача накладено адміністративне стягнення по ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 30 червня 2023 року, близько 21 години 30 хвилин, в селищі Велика Багачка по вулиці Каштанова, позивач, керуючи транспортним засобом марки Land Rover Evogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку під знаком 3.34 "Зупинка заборонена". Позивач зазначає, що 30.06.2023 року дійсно рухалася близько 21 години 30 хвилин, в селищі Велика Багачка по вулиці Каштанова, разом із ОСОБА_3 , багажник автомобіля був заповнений пляшками з водою об`ємом 5,10 та 20 літрів. В якийсь момент позивачка почула глухий звук вибуху, який лукав із задньої частини автомобіля, а на приборній панелі засвітився сигнал несправності подушок безпеки. Вважаючи, що це вибухнуло колесо, позивачка зупинила автомобіль біля найближчої обочини, оскільки вважала, що продовжувати рух небезпечно. Коли автомобіль зупинився ОСОБА_3 вийшов з автомобіля на пішов оглянути колеса, а позивачка залишалася сидіти за кермом. Виявивши, що колеса цілі, ОСОБА_3 підійшов до багажника, в цей момент під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшов інспектор та підійшов до позивачки. Інспектор поліції повідомив, що позивачка ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, оскільки зупинила свій автомобіль під знаком 3.34 "Зупинка заборонена". Позивачка повідомила, що зупинка була вимушеною у зв`язку з несправністю та розповіла інспектору поліції вищезазначені обставини. При цьому просила опитати ОСОБА_3 , щоб останній підтвердив причину зупинки. В подальшому позивачка в присутності працівників поліції вийшла з автомобіля, відчинила багажник та виявила, що одна із пляшок лопнула, а вода, яка була в ній, залила багажник. Позивачка зрозуміла, що звук вибуху, який вона чула це лопнула 10 літрова пляшка з водою, а несправність подушок безпеки виникла із-за потрапляння води на проводку автомобіля. Однак інспектор поліції пояснення позивачки до уваги не прийняв та склав протокол про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач та її представник вважають постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідач розглянув справу та притягнув до відповідальності за відсутності подій та складу адміністративного правопорушення, правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, що своїми діями інспектор грубо порушив вимоги ст. ст. 268, 279, 280, 283 КУпАП.

Позивачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала (а.с. 29).

Представник позивача адвокат Колоусов Я.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивач в повному обсязі та просив їх задовольнити, в поясненнях посилався на обставини, що були викладені з змісті позовної заяви.

Перший відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 26 липня 2023 року на адресу суду представником даного відповідача було направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого даний відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в зв`язку з тим, що не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, просили провести розгляд справа у відсутність даного відповідача (а.с. 38-42).

Другий відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Требін М.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, вважає, що постанова винесена правомірно з дотримання усіх вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, пояснення другого відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 30 червня 2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 7258609, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Требіним Максимом Вікторовичем, водія ОСОБА_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, за те, що він 30 червня 2022 року, о 21 годині 45 хвилин, в селищі Велика Багачка по вулиці Каштанова, водій керуючи транспортним засобом марки Land Rover Evogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в Правил дорожнього руху України (а.с. 7, 37).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області ОСОБА_4 після реєстрації розірвання шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_5 ".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Оскільки транспортний засіб марки Land Rover Evogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо іншого належного користувача відсутні) та з огляду на те, що правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), суб`єктом правопорушення є саме ОСОБА_2 , у зв`язку з чим постанова є правомірною і законною.

Також суд звертає увагу на те, що єдиною підставою для оскарження постанови серії ЕАС №7258609, відповідно до позову, є невірно визначений суб`єкт відповідальності, у зв`язку з чим судом надається оцінка лише цьому доводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, є підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7258609, в зв`язку з чим позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Одним з обґрунтувань щодо скасування постанови представник позивача вказував, що інспектором поліції було грубо порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснено позивачу права та на його клопотання про правову допомогу та не було розглянуто клопотання про відібрання пояснень у свідка, який був очевидцем події.

Натомість суд наголошує, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо роз`яснення прав правопорушнику та заслуховування його пояснень, надання можливістю скористатися правовою допомогою, ознайомлення правопорушника з доказами по справі, оскільки такий факт підтверджується відеозаписом на цифровому носії інформації DVD+R поданому відповідачем на доведення правомірності свого рішення, чим спростовуються доводи позивача в цій частині.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи та зрозуміле клопотання про допит свідків, оскільки не зазначалися, ані жодні анкетні дані свідків, ані обставини, котрі могли показати такі свідки.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом конструкції статті 268 КУпАП, що визначає права особи яка притягається до адміністративної відповідальності має право, суд не вбачає, що поліцейським при розгляді справи про адміністративне допущено суттєві порушенні, які можуть бути підставою для скасування спірної постанови.

Одним з обґрунтувань щодо скасування постанови представник позивача вказував на те, що зупинка позивача Ромаскевич О.Р. була вимушеною через технічну несправність, про що сигналізував індикатор несправності подушок безпеки.

Щодо доказів, які б підтверджували вчинення позивачем порушення п. 8.4 в ПДР України, то слід вказати наступне.

Представником відповідача подано відзив на позов із доданими до нього доказами на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, в матеріалах адміністративної справи наявні докази щодо події, яка мала місце 30.06.2023 р. за участі ОСОБА_2 , якими керувався відповідач при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, відеозаписами, які долучені до відзиву на позов (диск формату DVD+R, який був поміщений у паперовий конверт), зафіксовано автомобіль марки Land Rover Evogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким як встановлено працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу, керувала ОСОБА_4 . Суд враховує, що із відеозапису видно, що інспектором поліції після зафіксовано суть вчиненого порушення і задокументовано правопорушення, а саме, що зазначений вище транспортний засіб дійсно здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимогу п. 3.34 ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року та є обов`язковою.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України", в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серія серії ЕАС № 7258609 від 30 червня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що не вірно визначений суб`єкт відповідальності.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір", в сумі 496,20 грн., в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, в зв`язку частковим задоволенням позовних вимог позивача, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача частини судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава Полтавської області, поштовий індекс 36000, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Требіна Максима Вікторовича, вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7258609 від 30 червня 2023 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП у Полтавській області Требіним Максимом Вікторовичем, про накладення на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 340,00 гривень, надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені нею судові витрати у розмірі 268,40 (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено о 14 годині 00 хвилин 09 серпня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ячало