Справа № 420/12351/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про незарахування до пільгового стажу роботи періодів з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016, а також період навчання з 01.09.1981року по 20.07.1984 року та період проходження строкової військової служби з 15.11.1984 року по 25.10.1986 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача:

період роботи з 23.11.2017 року по 18.04.2023 року електрозварником ручної зварки на ТОВ «Гефест»;

період роботи позивача з 21.07.1984 року по 01.10.1984 року електрогазозварювальником 4 розряду будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд»;

період роботи позивача з 26.11.1986 року по 31.12.1999 року електрогазозварювальником будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд» (з урахуванням усіх реорганізацій);

період роботи позивача з 11.03.2014 року по 06.01.2015 року електрогазозварником ТОВ «Алькабір-Строй»;

період роботи позивача з 01.06.2015 року по 31.05.2016 року електрогазозварником КП «Будова»;

період навчання з 01.09.1981 року по 20.07.1984 року в Одеському середньому МПТУ №25.

період проходження строкової військової служби з 15.11.1984 року по 25.10.1986 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту звернення, а саме з 21.04.2023 року довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою та пакетом документів щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви. Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023року про відмову в призначенні пенсії незаконним, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про не зарахування до пільгового стажу роботи періодів з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016, а також період навчання з 01.09.1981 року по 20.07.1984 року та період проходження строкової військової служби з 15.11.1984 року по 25.10.1986 року протиправними, внаслідок чого право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком на пільгових умовах порушеним.

Ухвалою від 05.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надійшов відзив, в якому останній не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи зазначений у довідці, уточнюючій пільговий характер роботи, що підтверджує право на дострокове призначення пенсії № 37 від 18.04.2023, виданою ТОВ "Гефест" з 23.11.2017 по 18.04.2023, оскільки посада електрозварника ручного зварювання не передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників розділу ХХХІІІ підрозділу 33, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461. На підтвердження пільгового стажу у інші спірні періоди позивачем не було надано до Головного управління жодних належних документів, зокрема уточнюючих довідок, витягів з наказів про атестацію робочого місця, тощо. Таким чином, Головне управління не мало правових підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, а отже Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області рішенням № 19 від 28.04.2023 правомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано до суду відзиву на позов, в якому зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи зазначений у довідці, уточнюючій пільговий характер роботи, що підтверджує право на дострокове призначення пенсії. № 37 від 18.04.2023, виданою ТОВ "Гефест" з 23.11.2017 по 18.04.2023, оскільки посада електрозварника ручного зварювання не передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників розділу ХХХІІІ підрозділу 33, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461. На підтвердження пільгового стажу у інші спірні періоди позивачем не було надано до Головного управління жодних належних документів, зокрема уточнюючих довідок, витягів з наказів про атестацію робочого місця, тощо. Таким чином, Головне управління не мало правових підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, а отже Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області рішенням №19 від 28.04.2023 правомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у призначенні пенсії, оскільки таке рішення прийняте на підставі положень чинного законодавства та наявних у матеріалах пенсійної справи документів.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1981 року по 20.07.1984 року навчався в Одеському середньому МПТУ №25 за професією електрогазозварювальник; електрогазозварювальник на напівавтоматичних машинах; контролер зварювальних робіт, що підтверджується диплом НОМЕР_1 .

20.07.1984 року позивач зарахований електрогазозварювальником 4 розряду до будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд».

01.10.1984 року позивач звільнений, у зв`язку із призовом на військову службу.

З 15.11.1984 року по 25.10.1986 року позивач проходив строкову військову службу (а.с.19-20).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача № НОМЕР_2 позивач:

26.11.1986 року зарахований електрогазозварювальником 4 розряду до будівельномонтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд».

03.08.1987 року присвоєно 5 розряд електрогазозварювальника.

01.07.1989 року у зв`язку із ліквідацією тресту «Одесжитлобуд» на підставі наказу Мінбуду УССР від 07.06.1989 року №222 СМУ №3 безпосередньо підпорядковується новоствореному виробничому будівельно-монтажному об`єднанню «Одесабуд».

28.01.1993 року СМУ №3 перейменовано в орендне будівельно-монтажне управління №3.

17.06.1993 року орендне будівельно-монтажне управління №3 перейменовано в Акціонерне товариство СМУ-3.

31.12.1999 року звільнений за власним бажанням.

04.09.2000 року прийнято на роботу на посаду зварника 5 розряду до МП «Деревопласт».

10.12.2001 року звільнений за власним бажанням.

03.11.2008 року прийнятий зварником 5 розряду ділянки №4 КП «ЖКС Чорноморський» Київського району.

06.07.2010 року звільнений за власним бажанням.

03.01.2012 року прийнятий на роботу зварника до Компанія «XXI вік».

31.05.2012 року звільнений за власним бажанням.

11.03.2014 року прийнятий на посаду електрогазозварника до ТОВ «Алькабір-Строй».

06.04.2015 року звільнений за угодою сторін.

01.06.2015 року прийнятий електрогазозварником до КП «Будова».

31.05.2016 року звільнений за власним бажанням.

23.11.2017 року прийнятий на роботу у ТОВ «Гефест» на посаду електрозварника ручної зварки до ТОВ «Гефест».

В трудовій книжці міститься запис №24 від 01.02.2017 року про те, що згідно наказу №33 від 01.02.2017 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць» професія електрозварник ручної зварки відповідає критеріям Списку №2. Встановлені доплати до окладу за роботу у шкідливих та важких умовах праці, щорічна додаткова відпустка.

Також, в трудовій книжці міститься запис №25 від 27.03.2023 року про те, що згідно наказу №33 від 01.02.2017 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць» професія електрозварник ручної зварки відповідає критеріям Списку №2. Встановлені доплати до окладу за роботу у шкідливих та важких умовах праці, щорічна додаткова відпустка.

Позивач, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 21 квітня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2).

Застосувавши принцип екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З оскаржуваного рішення встановлено, що вік заявника 56 років. Страховий стаж особи становить 30 років 04 місяці 23 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідки від 18.04.2023 № 37, з 23.11.2017 по 18.04.2023, оскільки вказана професія «електрозварювальник ручного зварювання» в довідці не відповідає професії в переліку списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відсутній перелік професій до наказу про атестацію від 27.03.2023 № 6.

Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу та зазначено, що заявник набуде право на пенсійну виплату 16.05.2029 року.

Отже, позивачеві відмолено у призначення пенсії за віком.

Надалі, адвокат позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з адвокатським запитом №69 від 16.05.2023 року, в якому просив надати інформацію про причини незарахування до пільгового стажу періодів:

З 01.09.1981 року по 20.07.1984 року навчання у Одеському середньому МПТУ №25;

З 21.07.1984 року по 01.10.1984 року електрогазозварювальником 4 розряду у будівельно-монтажному управлінні №3 тресту «Одеспромбуд»;

З 15.11.1984 року по 25.10.1986 року строкова військова служба;

З 26.11.1986 року по 31.12.1999 року електрогазозварювальником різних розрядів у будівельно-монтажному управлінні №3 тресту «Одеспромбуд»;

З 11.03.2014 року по 06.01.2015 року електрогазозварювальником у ТОВ «Алькабір- Строй»;

З 01.06.2015 року по 31.05:2016 року електрогазозварювальником у КП «Будова».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській на адвокатський запит надано відповідь №1000-0202-8/77879 від 23.05.2023 року, в якій, зокрема, повідомлено, що 21.04.2023 ОСОБА_1 , звернувся з заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. До заяви про призначення пенсії було надано довідку від 18.04.2023 № 37 про підтвердження пільгового стажу за період роботи з 23.11.2017 по 18.04.2023 за професією електрозварника ручного зварювання в ТОВ Гефест, накази про затвердження атестації робочого місця електрозварника ручного зварювання в ТОВ Гефест від 01.02.2017 № 33 (проведено вперше) та від 27.03.2023 № 6. Оскільки в довідці в розділі та підрозділі Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 відсутня професія електрозварника ручного зварювання, вказаний період не зарахований до пільгового стажу. Інших документів, що підтверджують зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 за періоди з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016 до заяви надано не було. Також у листі зазначено, що підстави для зарахування періоду навчання в Одеському середньому МПТУ № 25 з 01.09.1981 по 20.07.1984 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутні, оскільки не підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за набутою професією протягом 3 місяців після закінчення навчання. Доданими до заяви документами не підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці до призову на строкову військову службу, в зв`язку з чим, підстави для зарахування період служби з 15.11.1984 по 25.10.1986 до пільгового стажу, відсутні. Враховуючи зазначене, 28.04.2023 Головним управлінням прийнято рішення №19 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.08.2010 року № 2464-VI.

Відповідно до ст.7 Законом України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України (ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення (ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМЦ від 12 серпня 1993 року №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі №577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 683/3705/16-а.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 цієї Інструкції також передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Як встановлено судом, періоди роботи позивача з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016 не зараховані до пільгового стажу так, як інших документів, що підтверджують зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 за вказані періоди, позивачем, до заяви надано не було.

Суд наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах додано трудову книжку, яка, в свою чергу, підтверджує трудові діяльність позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Вказані записи у трудовій книжці позивача виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ і завірені печаткою роботодавця.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 1788-12. Згідно пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На момент роботи позивача на вищезазначених посадах Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, був затверджений постановою Ради Міністрів СРМР від 22.08.1956 №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

В розділі "Загальні професії" вищезазначених Списків №2 передбачено, що до вказаного списку посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться посади «електрозварник» та «електрогазозварник».

Таким чином, зміст інформації з трудової книжки позивача свідчить, що в періоди з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016 він працював електрогазозварником, тобто на посаді, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до норм Порядку №383, період роботи особи до 21.08.1992 на відповідних посадах за Списком №2 зараховується до її пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Підтвердження такого права за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці не вимагається.

Відтак, з огляду на положення Порядку №383, періоди роботи позивача з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016 підлягають зарахуванню до його пільгового стажу роботи за Списком №2, як періоди роботи набуті до 21.08.199, на яких проведення атестації робочих місць не вимагається, а умови праці на цих посадах підтверджені записами в його трудовій книжці.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу роботи позивача періоду трудової діяльності з 23.11.2017 року по 18.04.2023 року оскільки вказана професія «електрозварювальних ручного зварювання» в довідці не відповідає професії в переліку списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу XXXIII. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах професія «Електрозварники ручного зварювання» визначена за №906.

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач, 23.11.2017 року прийнятий на роботу у ТОВ «Гефест» на посаду «електрозварника ручної зварки» до ТОВ «Гефест».

Трудова книжка позивача містить записи №24 від 01.02.2017 року про те, що згідно наказу №33 від 01.02.2017 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць» професія електрозварник ручної зварки відповідає критеріям Списку №2 та запис №25 від 27.03.2023 року про те, що згідно наказу №33 від 01.02.2017 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць» професія електрозварник ручної зварки відповідає критеріям Списку №2.

Вказані записи у трудовій книжці позивача виконано без перекреслень чи виправлень, з посиланням на відповідний наказ.

Також, до матеріалів справи, позивачем, надано Наказ № від 27.03.2023 року ТОВ «Гефест» «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» з переліком робочих місць, професій, посад з шкідливими та важкими умовами праці ТОВ «ГЕФЕСТ», в якому електрозварник ручного зварювання віднесено до професій і посад Списку №2.

Відповідно до довідки про первинну атестацію ТОВ «ГЕФЕСТ» №92 від 17.08.2022 року первинна атестація робочого місця електрозварника ручного зварювання була здійснена 01.02.2017 і не змінювалась за цей період.

Отже, доводи відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду трудової діяльності з 23.11.2017 року по 18.04.2023 року оскільки вказана професія «електрозварювальник ручного зварювання» в довідці не відповідає професії в переліку списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо не зарахування періоду навчання позивача в Одеському середньому МПТУ № 25 з 01.09.1981 по 20.07.1984 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутні, оскільки не підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за набутою професією протягом 3 місяців після закінчення навчання та періоду строкової військової служби з 15.11.1984 по 25.10.1986 так, як доданими до заяви документами не підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці до призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вставлено судом, ОСОБА_1 з 01.09.1981 року по 20.07.1984 року навчався в Одеському середньому МПТУ №25 за професією електрогазозварювальник; електрогазозварювальник на напівавтоматичних машинах; контролер зварювальних робіт, та відразу 20.07.1984 року позивач зарахований електрогазозварювальником 4 розряду до будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд».

Тобто, перерва між днем закінчення навчання позивача і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, що спростовує доводи відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З 15.11.1984 року по 25.10.1986 року позивач проходив строкову військову службу.

При цьому, 20.07.1984 року позивач зарахований електрогазозварювальником 4 розряду до будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд», а 01.10.1984 року позивач звільнений у зв`язку із призовом на військову службу.

Отже, позивач на момент призиву до лав Радянської армії працював електрогазозварювальником 4 розряду будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд».

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача № НОМЕР_2 , позивач, 26.11.1986 року зарахований електрогазозварювальником 4 розряду будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд».

З урахуванням зазначеного, період проходження позивачем військової служби з 15.11.1984 року по 25.10.1986 року також підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд робить висновок, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023 року про відмову у призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2, є протиправним та підлягає скасуванню, а спірні незараховані період трудової діяльності навчання та військової служби підлягають зарахуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує, що обчислення пільгового стажу відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду, і суд не може перебирати на себе таку функцію.

Суд вважає передчасними вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, що у випадку задоволенні позову у спосіб, заявлений позивачем, може призвести до не відповідного розрахунку пільгового стажу позивача.

Як встановлено судом, розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 21.04.2023 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке визначене за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, а отже, з метою відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 21.04.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд робить висновок щодо часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1073,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №19 від 28.04.2023 року;

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про не зарахування до пільгового стажу роботи періодів з 21.07.1984 по 01.10.1984, з 26.11.1986 по 31.12.1999, з 11.03.2014 по 06.01.2015 та з 01.06.2015 по 31.05.2016, а також період навчання з 01.09.1981року по 20.07.1984року та період проходження строкової військової служби з 15.11.1984року по 25.10.1986року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 :

період роботи з 23.11.2017року по 18.04.2023року електрозварником ручної зварки на ТОВ «Гефест»;

період роботи позивача з 21.07.1984 року по 01.10.1984 року електрогазозварювальником 4 розряду будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд»;

період роботи позивача з 26.11.1986 року по 31.12.1999 року електрогазозварювальником будівельно-монтажного управління №3 тресту «Одесжитлобуд» (з урахуванням усіх реорганізацій);

період роботи позивача з 11.03.2014 року по 06.01.2015 року електрогазозварником ТОВ «Алькабір-Строй»;

період роботи позивача з 01.06.2015 року по 31.05.2016 року електрогазозварником КП «Будова»;

період навчання з 01.09.1981 року по 20.07.1984 року в Одеському середньому МПТУ №25.

період проходження строкової військової служби з 15.11.1984 року по 25.10.1986 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ),

Відповідач Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 08.08.2023 року з урахуванням перебування судді на лікарняному.

Суддя Н.В. Бжассо