Справа № 160/9644/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2023 рокуСправа № 160/9644/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 08.05.2023 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений 03.05.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України видати направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією.
2. Ухвалою суду від 11.05.2023 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 30.05.2023 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшли засвідчені докази на підтвердження позовних вимог та виправлений адміністративний позов, у якому викладений наступний зміст позовних вимог:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо надання відповіді на звернення/рапорти позивача з порушенням встановленого строку;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України видати направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду/обстеження військово-лікарською комісією для направлення позивача на лікування.
4. Ухвалою суду від 02.06.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази, встановлено строки для подання заяв по суті спору.
5. Відповідач отримав ухвалу суду від 02.06.2023 про відкриття провадження та копію позову засобами поштового зв`язку 09.07.2023.
6. Позивач вважає протиправною бездіяльність щодо надання відповіді на звернення / рапорти позивача від 01.02.2023, 04.02.2023, 13.02.2023 з порушенням встановленого строку та не направлення його для медичного огляду / обстеження військово-лікарською комісією для направлення позивача на лікування, оскільки звертався з рапортами до командира військової частини, якими питання направлення до ВЛК не вирішені, чим порушено строк розгляду звернення, встановлений Законом України «Про звернення громадян».
7. З вини військової частини позивач з 30.01.2023 та на час подання позову не може отримати військову медичну допомогу, бо цивільні лікарі не приймають без направлення на проходження медичного огляду та лікування.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
8. Відповідач у встановлений судом строк відзив та витребувані докази не надав, у зв`язку із чим справа розглядається за наявними доказами.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.09.2020 уклав з Міністерством оборони в особі тво командира ВЧ НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на 3 роки.
10. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здав аналізи 02.02.2023 та 20.02.2023, отримав позитивні показники гепатита С.
11. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 26.05.2023 Комунального некомерційного підприємства «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради основний діагноз: хронічний гепатит С, генотип 3а.
12. Згідно з листом ВЧ НОМЕР_1 від 12.04.2023 № 7455, військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 04.02.2023 щодо направлення на лікування, повідомлено, що військовослужбовець самовільно залишив місце служби 30.01.2023. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 35 від 30.01.2023 військовослужбовця знято з речового, котлового та грошового забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 12.02.2023 військовослужбовця увільнено від займаної посади та виведено у розпорядження командира військової частини. За таких обставин вирішити питання про направлення на лікування на даний час неможливо до повернення у розташування військової частини НОМЕР_1 .
13. Позивач надав копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення адресату командиру ВЧ НОМЕР_1 : від 04.02.2023, вручено 11.02.2023; від 13.02.2023, вручено 16.02.2023.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
14. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.
15. Пунктом 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008) встановлено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:
- пункт 12-1: відсторонення військовослужбовця від посади під час досудового розслідування або судового провадження - до закінчення строку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження або до його скасування в порядку, передбаченому КК України;
- підпункт 14: якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.
16. Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.
17. Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
18. Відповідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Законом України від 24.03.1999 548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
19. Згідно з пунктом 1.1 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
20. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) охорона здоров`я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки, які здійснюються командирами (начальниками) у взаємодії з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
21. Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (частина 2 статті 11 Закону № 2011-ХІІ).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
22. Надаючи оцінку доводам позивача про несвоєчасне вирішення його рапортів про направлення на медичний огляд, суд зазначає, що позивач не надає копію / фотокопію жодного рапорту, у тому числі направленого засобами поштового зв`язку, не надає також описи вкладення поштових відправлень.
23. При цьому, в матеріалах справи наявна відповідь ВЧ НОМЕР_1 від 12.04.2023 № 7455 на рапорт позивача від 04.02.2023 щодо направлення на лікування.
24. Відповіддю на рапорт повідомлено, що військовослужбовець самовільно залишив місце служби 30.01.2023. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 35 від 30.01.2023 військовослужбовця знято з речового, котлового та грошового забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 12.02.2023 військовослужбовця увільнено від займаної посади та виведено у розпорядження командира військової частини. За таких обставин вирішити питання про направлення на лікування на даний час неможливо до повернення у розташування військової частини НОМЕР_1 .
25. Таким чином, матеріалами справи підтверджено подання лише рапорту від 04.02.2023 та надання на нього відповіді 12.04.2023.
26. Вирішуючи питання щодо своєчасності вирішення рапорту про направлення на лікування, суд зазначає, що строки розгляду рапорту не регулюються Законом України «Про звернення громадян», що прямо визначено частиною другою статті 1 вказаного закону: військовослужбовці мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.
27. Суд зазначає, що чинним законодавством не унормовано строки розгляду рапортів військовослужбовця про направлення для лікування або проходження медичного огляду ВЛК для направлення на лікування.
28. Поряд із цим, виходячи з принципів військової служби, як державної служби особливого характеру, та обов`язку командира (начальника) турбуватися про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців, встановленого частиною 1 статті 11 Закону № 2011-ХІІ, строк розгляду рапортів військовослужбовця не може бути необмеженим та має відповідати критеріям своєчасності, тобто протягом розумного строку.
29. Виходячи з обґрунтування позову та предмету рапорту, позивач мав право розраховувати на розгляд рапорта у найкоротші строки.
30. Однак, відповідь на рапорт позивача від 04.02.2023 надана лише листом ВЧ НОМЕР_1 від 12.04.2023 № 7455, що очевидно не відповідає критерію розумності строку розгляду рапорту військовослужбовця, у зв`язку із чим суд визнає протиправним несвоєчасний розгляд рапорту від 04.02.2023.
31. Вирішуючи похідну позовну вимогу про зобов`язання відповідача видати направлення на проходження позивачем медичного огляду військово-лікарською комісією, суд зазначає, що оскільки позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 12.02.2023 увільнено від займаної посади та виведено у розпорядження командира військової частини, відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчинити вказані дії.
32. Матеріалами справи не підтверджується, що позивач з 31.01.2023 та після 12.04.2023 прибув у військову частині для проходження військової служби.
33. Суд окремо зазначає, що позивач зазначає та не надає підтвердження звернення за медичною допомогою у медичний пункт військової частини, зокрема 30.01.2023 та в інші дні, не підтверджує перебування на стаціонарному лікуванні, що унеможливило би його прибуття у розташування військової частини НОМЕР_1 .
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
34. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
35. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
37. Визнати протиправним несвоєчасний розгляд рапорта від 04.02.2023, поданого ОСОБА_1 .
38. В іншій частині позовних вимог відмовити.
39. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба