Справа № 240/8840/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/8840/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.08.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.05.1983 по 15.10.1992 p.p.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.08.2022 про призначення пенсії за за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 серпня 2022 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, рішенням від 29 серпня 2022 року №62 відповідач відмовив в призначені пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Як зазначає позивач, вказаним рішенням до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно записів трудової книжки від 10.07.1986 НОМЕР_1 з 15.05.1983 по 15.10.1992, оскільки встановлений та вироблений мінімум трудоднів не завірено підписом голови колгоспу, відсутня підстава для зарахування трудоднів та від якої дати, що не відповідає вимогам статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На думку позивача, рішення Головного управління пенсійного фонду Ураїни в Житомирській області від 29.08.2022 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та таким, що порушує його право на призначення пенсії за віком. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у строк та в порядку, визначеному ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, оскільки підтверджений належними документами страховий стаж позивача складає 26 років 03 місяці 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, а тому рішення Головного Управління про відмову у призначенні пенсії є правомірним та вмотивованим.

31.05.2023 до суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення до участі у справі співвідповідача, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 22.08.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 29.08.2022 №62 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Ухвалою суду від 01.06.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено, залучено до участі у справі, як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

У відповіді на відзив позивач підтримує заявлені позовні вимоги.

У період з 09.06.2023 по 13.07.2023 (включно) головуючий суддя перебувала у відпустці.

14.06.2023 від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснює, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.08.2022 №62 по зверненню від 22.08.2022 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до поданих документів до страхового стажу позивача не зараховано період роботи у колгоспі з 15.05.1983 по 15.10.1992 згідно записів трудової книжки від 10.07.1986 серія НОМЕР_1 , оскільки підстави внесення відомостей за кожен рік заповнені некоректно-відсутні номера та дати документів.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22 серпня 2022 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності розглянуто подану заяву. За результатами розгляду якої прийнято рішення №62 від 29.08.2022, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Вказаним рішенням до страхового стажу роботи позивача не зараховано період роботи з 15.05.1983 по 15.10.1992 згідно записів трудової книжки від 10.07.1986 серія НОМЕР_1 , оскільки підстави внесення відомостей за кожен рік заповнені некоректно-відсутні номера та дати документів.

Вказано, що для зарахування вище зазначеного періоду до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку визначену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

З метою отримання уточнюючої довідки позивач звернувся до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області.

Згідно відповіді Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 03.10.2022 № 228/01-18 позивача повідомлено про те, що 10.07.2022 адміністративна будівля Соледарської міської ради, що знаходиться по вулиці Парковій, 3-А м.Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. повністю була знищена (згоріла) в результаті влучання артилерійського снаряду. Архівні документи Комунальної установи "Трудовий архів Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області" знаходилися в архівних сховищах вказаної будівлі та були повністю знищені пожежею. Тому надати уточнюючу довідку неможливо.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про пенсійне забезпечення", страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії кожної особи, обчислений за нормами Закону, є індивідуальним і залежить від набутого особою страхового стажу та отримуваної заробітної плати та обчислюється як добуток осучасненої заробітної плати на коефіцієнт страхового стажу. Для кожного пенсіонера визначається коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та індивідуальний коефіцієнт заробітку, від якого залежить середньомісячний заробіток для обчислення пенсії. Величина зазначених коефіцієнтів впливає на розмір пенсійної виплати. Заробітна плата для обчислення пенсії визначається як добуток середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Період, за який враховується заробітна плата не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що записами №1 на сторінках №2-3, підтверджується факт прийняття позивача в члени колгоспу імені Леніна Артемівського району Донецької області (Наказ №5 від 25.05.1983) та звільнення з 15.10.1992 (Наказ №10 від 12.10.1992).

Також на сторінка 6-7 міститься запис №1 про те, що позивач від 15.05.1983 зарахований в штат водієм ІІІ класу (Наказ №5 від 25.05.1983) та 15.10.1992 виведений з штату у зв`язку з звільненням (Наказ №10 від 12.10.1992).

На сторінках 18-19 трудової книжки в розділі записів "Трудова участь в суспільному господарстві" зазначено інформацію про відпрацьовані трудодні в період 1983 по 2000 роки.

Судом встановлено, що відповідачем не зарахований період роботи з 15.05.1983 по 15.10.1992 до страхового стажу ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що встановлений та вироблений мінімум трудоднів не завірено підписом голови колгоспу, відсутня підстава для зарахування трудоднів та від якої дати.

На момент внесення спірних записів діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162. Вона передбачала, зокрема, що в трудову книжку вносяться відомості про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Записи здійснюються акуратно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі №677/277/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Також, Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року по справі №490/12392/16-а та від 04 вересня 2018 року по справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Твердження відповідача про наявність неточностей у записах не можуть спростовувати факт наявності у позивача страхового стажу у спірний період та спростовувати сплату на його користь страхових внесків.

Також в матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій, що спрямовані на отримання будь-яких додаткових документів щодо підтвердження трудового стажу позивача.

Тоді як, позивачем до матеріалів справи надано архівну довідку від 21.04.2022 №21-19/01, видану Комунальною установою "Трудовий архів Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, якою підтверджено, що громадянин ОСОБА_1 , працював у колгоспі ім.Леніна з 15.05.1983 по 15.10.1992 на посаді водія. Довідка видана на підставі: фонд - 99 л., опис 1-л. діло - 214, ст. 23, діло 256, ст.19.

З метою отримання уточнюючої довідки, визначеної Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, для підтвердження спірного періоду позивач звертався з заявою до Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області.

Згідно відповіді Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 03.10.2022 № 228/01-18 позивача повідомлено про те, що 10.07.2022 адміністративна будівля Соледарської міської ради, що знаходиться по вулиці Парковій, 3-А м.Соледар Бахмутського р-ну Донецької обл. повністю була знищена (згоріла) в результаті влучання артилерійського снаряду. Архівні документи Комунальної установи "Трудовий архів Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області" знаходилися в архівних сховищах вказаної будівлі та були повністю знищені пожежею. Тому надати уточнюючу довідку неможливо.

Разом з цим, до суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

Отже, доводи відповідача про те, що недоліки в записах трудової книжки мають наслідок незарахування періоду роботи до страхового стажу визнаються судом безпідставними.

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком були наявні усі підстави для зарахування до страхового стажу роботи в період 15.05.1983 по 15.10.1992, з огляду на що суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області у призначенні пенсії позивачу, викладена у рішенні №62 від 29.08.2022 є протиправною.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Згідно із ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 22.08.2022 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, яке визначене за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно абзацу 6 підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, відповідачі входять в єдину систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з метою ефективного захисту права на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.05.1983 по 15.10.1992 та повторно розглянути заяву від 22.08.2022 про призначення пенсії саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача.

Враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна,3, м.Слов`янськ, Донецька обл., 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №62 від 29.08.2022 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.05.1983 по 15.10.1992 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 22.08.2022.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 268,40 грн та з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 268,40 грн на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва