Справа № 520/3975/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 р. Справа № 520/3975/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/3975/22

за позовом ОСОБА_1

до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у воєнній та оборонній сфері об`єднаних сил, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з військової служби за 10 (десять) років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача - Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити звільненому з військової служби у запас ОСОБА_1 вихідну допомоги при звільненні з військової служби за 10 (десять) років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при звільненні позивача з військової служби відповідачем було протиправно не нараховано вихідну допомогу за 10 років пільгової вислуги років. На підтвердження своєї позиції посилається на правові висновки Верховного Суду у справах № 805/3923/18-а та № 822/3008/17.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Спеціалізованій прокуратурі у воєнній та оборонній сфері об`єднаних сил.

Відповідно до послужного списку позивача - ОСОБА_1 призваний на військову службу 29 січня 2015 року наказом Міністра оборони України № 52к під час дії мобілізації в особливий період та відряджений до Генеральної прокуратури України, відповідно до чинного на той час Указу президента України № 454/2014 про часткову мобілізацію.

31 січня 2015 року наказом військового прокурора Південного регіону України № 56к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону.

Наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10 вересня 2020 № 577к позивача з 10 вересня 2020 року звільнено з посади прокурора відділу представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері військової прокуратури об`єднаних сил виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил. усіх видів забезпечення та направлено особову справу до Шевченківського районного військового комісаріату міста Харкова.

Підставою прийняття такого рішення був наказ Міністра оборони України від 10 вересня 2020 № 449, яким відповідно до пункту 18 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» та пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача - полковника юстиції ОСОБА_1 , прокурора відділу представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері військової прокуратури об`єднаних сил звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до довідки військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 № 638 позивач приймав участь в АТО/ООС з 20.07.2015 по день звільнення - 10.09.2020.

Як вбачається із послужного списку та наказу про оголошення вислуги років № 587к від 10 вересня 2020 року військового прокурора об`єднаних сил позивач має 29 років 3 місяці 8 днів вислуги років з них пільгової 10 років 2 місяці та 24 днів.

Відповідно до п. 2 наказу військової прокуратури об`єднаних сил № 577к від 10 вересня 2020 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 років.

В той же час, за 11 років позивач отримав вказану допомогу при попередньому звільненні з військової служби у 2012 році, що не заперечується сторонами.

Питання щодо отримання вказаної винагороди за 19 років служби позивачем не оспорюється, та в предмет оскарження не входять.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з розрахунку наявної календарної вислуги у 8 років, про що зазначено в наказі про виключення зі списків особового складу № 577к від 10 вересня 2020 року.

Позивач вважає, що одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення підлягає обрахунку за кожний повний рік служби, виходячи з пільгової вислуги років, тобто 10 років, посилаючись на те, що законодавець не передбачає, що таке право набувається за умови наявності певного виду вислуги (календарної, пільгової, тощо).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача та дійшов висновку, що вислуга років у пільговому обчисленні підлягає застосуванню для визначення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення, а для розрахунку розміру такої допомоги враховується саме календарна вислуга років, тобто кількість повних календарних років, протягом яких особа фактично проходила військову службу.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, визначено Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

У відповідності до ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Крім того, відповідно до абз. 3 пункту 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 393 встановлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Відповідно до пункту 1 розділу XXXII «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2020 № 200, а саме особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах, визначених статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для визначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 у справі № 822/3008/17 та 22 липня 2021 у справі № 200/10368/18-а, від 29 квітня 2022 року у справі № 580/2497/21, що згідно частини 5 статті 242 КАС України суд застосовує до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що на час звільнення позивача його загальна вислуга років становила 29 років 3 місяці 8 днів, з них пільгової 10 років 2 місяці та 24 днів.

При цьому, як визнається сторонами, ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 19 років календарної служби (за 8 років при звільненні у 2020 році та за 11 років при попередньому звільненні з військової служби у 2012 році).

Доводи позивача, що одноразова грошова допомога при звільненні має виплачуватися з врахуванням пільгового стажу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки для визначення розміру грошової допомоги застосовується саме календарна вислуга років, що підтверджується вищевикладеними нормами права та правовою позицією Верховного Суду, яка відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що апелянт помилково ототожнює поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» із поняттям «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», оскільки вони є відмінними, адже до складу першого включається як календарна та пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Виходячи із наведеного правового регулювання спірних правовідносин і встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен календарний рік служби з врахуванням 10 років пільгового стажу, що і було вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції правових позицій Верховного Суду у справах № 805/3923/18-а та № 822/3008/17, оскільки предметом спору у справах, що розглядалися Верховним Судом, була наявність права особи на отримання пенсії за вислугу років та права на виплату одноразової грошової допомоги, а також порядок визначення вислуги років для визначення наявності або відсутності такого права, натомість предметом спору у даній справі є правильність обрахунку одноразової грошової допомоги, яку виплачено позивачу та обґрунтованість обрахунку такої допомоги за кожен календарний рік служби позивача а не за кожний пільговий рік.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі № 520/3975/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі № 520/3975/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко