Справа № 344/15596/22
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грінченка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, вимогами якого просив: визнати дії поліції протиправними щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП; скасувати постанову серії ЕАР № 6212815 від 26.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно нього, винесену інспектором ОСОБА_2, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 26.11.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу відповідно до постанови серії ЕАР № 6212815 від 26.11.2022 року. Суттю адміністративного правопорушення зазначено наступне: о 02-31 год. 26.11.2022 року по вул. Млинарській 21 в м. Івано-Франківськ позивач, керуючи транспортним засобом Дачія-Логан, номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний ременями безпеки, не був ними пристебнутий, чим порушив п. 2.3. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 121 КУпАП та позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у визначеному розмірі. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою.

У позовній заяві вказується, що 26.11.2022 року, близько 02.30 год., позивач зупинив свій транспортний засіб Дачія Логан, номерний знак НОМЕР_1 , на відстані близько 15 - 20 метрів від центрального входу до Прикарпатського наркологічного центру, що по вул. Млинарська. Після чого розстебнув ремінь безпеки, вимкнув світло фар, заглушив двигун, вийшов з транспортного засобу та направився до центрального входу наркологічного центру, де знаходився службовий автомобіль працівників патрульної поліції. За декілька метрів від автомобіля його зупинив працівник патрульної поліції, яким в подальшому виявився інспектор 1 батальйону 2 роти лейтенант поліції ОСОБА_2 , який вимагав представити документи і вказати причину знаходження у цьому місці. Позивач представив посвідчення пенсіонера та інваліда МВС України та повідомив про те, що приїхав по сина, котрого вони доставили до наркологічного центру для проведення експертизи на встановлення вживання наркотичних засобів. Під час встановлення особи вказаний інспектор викликав додатковий наряд патрульної поліції, який прибув через декілька хвилин, працівники котрого також цікавились причиною перебування у вказаному місці. Після встановлення особи позивача та короткої бесіди з ним, інспектор ОСОБА_2 повідомив останньому про те, що притягне його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що відповідач нібито керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. Позивач заперечив інспектору поліції та повідомив, що на час руху транспортного засобу він був пристебнутий ременем безпеки. Також пояснив, що його ніхто не зупиняв та що на такій відстані від інспектора до припаркованого транспортного засобу відповідача, який зупинився на неосвітленій території, у темний час доби, інспектор не мав можливості побачити хто керував транспортним засобом, а тим більше встановити чи був він пристебнутий ременем безпеки. У подальшому позивач попросив інспектора поліції ОСОБА_2 надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення, однак останній їх не надав. Після чого позивач повідомив про те, що у нього є свідки того, що він керував транспортним засобом з пристебнутим ременем безпеки. Однак інспектор навіть не виявив бажання отримати від них пояснень та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та запропонував її отримати, на що останній повідомив, що постанова є незаконною отримувати її він відмовляється та щоб її відправили поштою.

Як вказує позивач, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою. Під час винесення постанови відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що позивач порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень вчинено не було.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 13.07.2023, позивач просить стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції завдану йому моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5000 гривень, покликаючись на те, що своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду яка виразилась у стражданнях та болю фізичного характеру (позивач є інвалідом пов`язаним із захворюванням опорно-рухомого апарату, серцево-судинної системи та шлунково-кишкового тракту. Внаслідок отриманого нервового стресу у позивача погіршився стан здоров`я, що виразилось значним підняттям артеріального тиску та болі у хребті, яке потребувало додаткового лікування (окрім щоденного профілактичного), що знизило життєву активність позивача. Моральна шкода виразилась у душевних стражданнях, які зазнав позивач, коли до нього була виявлена протиправна дія, що виразилося у негативних емоціях, стресі, переживанні, емоційному напруженому стані, який був викликаний страхом осуду зі сторони рідних та знайомих та перебування у психологічному напруженні, занепокоєнні, відчутті несправедливості та тривалої невизначеності. У стражданнях, яких він зазнав здійснюючи захист свого порушеного права, тим самим витрачаючи значні зусилля та свій час для його відновлення (він був змушений неодноразово звертатись до Управління патрульної поліції та відвідувати судові засідання. Внаслідок чого змінено плин життя позивача, який був змушенний значну частину часу витрачати на захист своїх інтересів як перед відповідачем так і перед судом). Також, позивач вказує на приниження його честі та гідності, ділової репутації (постійне направлення ліхтаря йому в обличчя при неодноразовому проханні припинити цю дію, хамська поведінка відповідача, відмова у пред`явленні службового посвідчення та наданні доказів вчинення правопорушення, відмова опитати свідків, за наявності на місці наряду виклик додаткового наряду поліції на позивача, який є інвалідом та пенсіонером МВС та який не чинить будь якого спротиву, притягнення пенсіонера МВС до відповідальності за неіснуюче правопорушення, що принизило відповідача в очах колишніх та діючих працівників МВС з якими він підтримує ділові та дружні стосунки. За неправомірними діями відповідача було арештовано банківські рахунки позивача у наслідок чого він був позбавлений засобів проживання та утримання родини (був у не в змозі оплатити комунальні послуги, після чого виявився боржником перед комунальними підприємствами, був змушений позичати гроші в рідних та знайомих для підтримання життя родини (покупка товарів першої необхідності та харчування, оплати випускних обох синів, один з яких закінчив 9 клас, а другий Національну академію МВС. Своїми діями відповідач принизив репутацію позивача перед банківськими установами внаслідок чого останні припинили умови кредитування за його картками та після зняття арешту з рахунків був змушений звертатись до банківських установ з метою відновлення ділової репутації та поновлення кредитування. Внаслідок чого було змінено плин життя позивача, який був змушенний значну частину часу витрачати на захист своїх інтересів як перед відповідачем. Державною виконавчою службою, банківськими установами та пошуком коштів на проживання та утримання родини.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, покликаючись на те, що 26.11.2022 року інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, під час патрулювання у м. Івано-Франківську по вул. Млинарська, 21, близько 02 год. 31 хв., помітив транспортний засіб DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого здійснював керування транспортним засобом, що обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3.в ПДР. Інспектор патрульної поліції підійшов до транспортного засобу для того, щоб з`ясувати обставини події, представився, відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», та запитав водія причину перебування його за адресою: АДРЕСА_1 о 02 год. 31 хв. Відповідно до наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації «Про затвердження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування» від 25.02.2022 № 1, зі змінами, внесеними наказом Івано-Франківської ОВА «Про внесення змін до наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1» від 10.05.2022 № 15, з метою підтримання правопорядку на території Івано-Франківської області на період дії воєнного стану запроваджено комендантську годину на території Івано-Франківської області з 23 години 00 хвилин поточної доби по 05 години 00 хвилин наступної доби. Під час з`ясування обставин та встановлення особи водія, яким виявився позивач, останній не виконував вказівки поліцейського, на запитання не відповідав, поводив себе зневажливо та зверхньо. Під час перевірки документів поліцейським пред`явив посвідчення пенсіонера МВС. Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектор патрульної поліції, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зазначені у статті 222 КУпАП, у тому числі за частиною п`ятою статті 121 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 Після оголошення про початок розгляду справи позивача ознайомлено з його правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП, інспектором, після розгляду адміністративної справи, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6212815 від 26.11.2022 року, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Згідно зі статтею 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження та виконання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов, покликаючись на обставини, викладені у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. При винесенні постанови інспектором дотримано всіх вимоги КУпАП України, Закону України «Про національну поліцію», ПДР України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні допитано свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Допитаний як свідок ОСОБА_2 вказав, що 26.11.2022 року, під час нічного патрулювання у м. Івано-Франківську по вул. Млинарська, 21, помітивши транспортний засіб DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_2 , вийшов з`ясувати причину перебування водія у вказаному місці у комендантську годину, присвітив ліхтариком, побачив, що водій не був пристебнутим ременем безпеки. При цьому водій на його вимогу не хотів пред`явити документи, на запитання не відповідав, поводив себе зневажливо та зверхньо, кудись біг. Він викликав додатковий екіпаж патрульних. При виявленні порушення всі засоби фіксації ним здійснювались, про що він повідомляв водію, однак одна камера знімала не повністю. Свідків не було опитано, оскільки це були знайомі водія та є зацікавленими особами.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що 26.11.2022 року близько 02.00 год. йому зателефонував його знайомий ОСОБА_5 , який попросив провести його дівчину Настю додому, яка залишилась в автомобілі у м. Івано-Франківськ по вул. Петлюри, оскільки працівники поліції повезли його до медичного закладу. Він сів в автомобіль, у якому перебували дівчина ОСОБА_5 та його батько ОСОБА_1 . Вони всі пристебнулись ременями безпеки і почали рух. Доїхавши до вул. Млинарська батько ОСОБА_5 зупинив автомобіль біля медичного закладу. ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля та направився до центрального входу у медичний заклад. На вході закладу його зустрів працівник поліції. Про що вони розмовляли, він не чув, однак бачив як працівник поліції постійно світив ліхтариком в обличчя ОСОБА_1 . Через деякий час до них приїхав ще один наряд поліції. ОСОБА_1 не тікав від працівників поліції. Автомобіль ОСОБА_1 знаходився на значній відстані від працівника поліції з увімкненими ліхтарями переднього у бік патрульного автомобіля, що унеможливлює побачити чи хтось знаходиться в автомобілі а не те що побачити події які відбуваються у ньому.

Допитана як свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що 26.11.2022 року близько 02.20 год. у м. Івано-Франківськ по вул. Петлюри вона знаходилась в автомобілі Дачія Логан , яким попередньо керував ОСОБА_5 , який підвозив її додому, однак працівники поліції його повезли до медичного закладу, а вона залишилась в автомобілі. ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 провести її додому. В цей час підійшов батько ОСОБА_5 . Вони втрьох сіли в автомобіль, пристебнулися ременями безпеки і почали рух. Доїхавши до вул. Млинарська, ОСОБА_1 зупинив автомобіль біля медичного закладу, розстебнув ремінь безпеки, вимкнув світло фар та пішов до центрального входу, де його зустрів працівник патрульної поліції. Вони перебували на значній відстані, працівник поліції світив ліхтариком в обличчя ОСОБА_1 . Через деякий час до них прибув ще один наряд поліції. Свідок зазначає, що автомобіль знаходився на значній відстані, і працівник поліції не міг бачити чи був пристебнутий ОСОБА_1 ременем безпеки.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАР, № 6212815 від 26.11.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Як зазначається в оскаржуваній постанові: 26.11.2022 о 02:31:19 у м. Івано-Франківськ по вул. Млинарська, 21 ОСОБА_1 керував транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В силу положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.3 «в» ПДР України водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).

Надаючи оцінку доказам, наданим сторонами у їх сукупності, судом встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Інспектор патрульної поліції мав законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обгрунтовану вимогу щодо надання документів, передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Доводи позову та покази свідків не спростовують заперечень відповідача.

Постанова серії ЕАР № 6212815 від 26.11.2022 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2023 року.