Справа № 160/9989/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2023 року Справа № 160/9989/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
10.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 10.05.2023 через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач простить суд:
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року, починаючи з моменту звернення за перерахунком, а саме з 12.04.2023 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року.
05.07.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 року зазначена вище справа розподілена та 11.05.2023 року передана судді Пруднику С.В.
15.05.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 23.12.2022 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до норм Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
12.04.2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії.
До заяви про проведення перерахунку пенсії позивачем було надано довідки про заробітну плату: №17 від 28.12.2022, видану ТОВ Імідж Україна ЛТД, №16-с/10 від 09.02.2010, видану ЗАТ Імідж Україна ЗАТ, №001 від 03.01.2023, видану ТОВ ТЕНАР.
Заява позивача про перерахунок пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №62 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за віком.

В даному рішенні зазначено наступне. Відмова в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата звернення до територіальних органів ПФУ 12.04.2023 року. Для перерахунку пенсії заявником було надано довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №17 від 28.12.2022 року, №001 від 03.01.2023 року, № 197-Б/07 від 27.12.2007 року, №87-б/10 від 21.01.2010 року та №16-с/10 від 09.02.2010 року. Згідно статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Первинні документи не надані, тому розглянути питання про перерахунок пенсії згідно наданих довідок можливо буде після надходження актів перевірок.

Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно із підпунктами а, б, в, г пункту 7 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; документи про стаж, довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до пункту 17 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У позивача в матеріалах пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року, виданну ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року згідно якої позивач просив перерахувати його пенсію.

Відповідно до частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за видачу недостовірних документів покладено виключно на підприємства та організації, які видали такі документи. Припинення діяльності підприємства не може бути підставою для неврахування довідок, які видані на час роботи позивача та відповідали діючому на той час законодавству, при здійсненні розрахунку пенсії, оскільки є порушенням положень ст.46 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину право на належний рівень соціального захисту, що включає забезпечення в старості.

Водночас, пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону №1058 встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом.

Згідно із частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, відмова врахувати вказану довідку про заробітну плату для розрахунку пенсії позивача є порушенням положень ст. 46 Конституції України.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний суд в своїй постанові від 23.11.2018 року у справі №К/9901/42681/18 де зазначив наступне: що довідка про заробітну плату може не завжди підтверджуватись первинними документами оскільки не все залежить від особи яка має намір зробити перерахунок пенсії.

Робота позивача на даних підприємствах підтверджується довідкою виданою ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року, та довідками від 21.01.2010 року № 02-К/10 та від 09.02.2010 року № 17-о/10.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний суд в своїй постанові від 13.02.2018 року по справі К/9901/1184/17 де зазначив наступне: відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним доказом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, також якщо в довідці вказані первині документи на підставі яких вона видана, то довідка вважається дійсною. Також суд зазначив «…Стаж роботи позивачки на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення…».

Також відповідно до ч. 9 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством. Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Виходячи з вищевикладеного позивач позбавлений права на одержання первинних документів для можливості надання їх для відповідача.

Нормами частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією про сплату №75693 від 10.05.2023 року, яка роздрукована з мережі інтернету з порталу http://court.gov/ua/.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ «Тенар» від 03.01.2023 року та ТОВ «Імідж Україна ЛТД» від 28.12.2022 року та ЗАТ «Імідж Україна ЗАТ» від 09.02.2010 року, починаючи з моменту звернення за перерахунком, а саме з 12.04.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник