Справа № 345/3259/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"09" серпня 2023 р. справа № 345/3259/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 12.07.2023 звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім», в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання публічної інформації за запитом; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» надати позивачу ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту.
Ухвалою від 17.07.2023 Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області передав адміністративну справу № 345/3259/23 на розгляд Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
04.08.2023 справа № 345/3259/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з пунктами 1 та 7 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
З огляду на зміст пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, цивільних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас, публічно-правовим вважається спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.
Щодо пункту 7 частини першої статті 19 КАС України, то юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації. Тобто, відповідачами в таких спорах обов`язково мають бути розпорядниками публічної інформації.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Розпорядники інформації визначені статтею 13 Закону № 2939-VI.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Частиною другою статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:
1) інформацією про стан довкілля;
2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;
3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;
4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» не відноситься до переліку розпорядників інформації, визначеного частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI.
З огляду на зміст інформаційного запиту позивача від 22.02.2023, адресованого Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім», такий запит стосується різноманітних питань щодо створення вищевказаної юридичної особи, проведення загальних зборів, порядку обрання керівництва та прийняття рішень, формування кошторису, вартості та складових ціни послуг з управління тощо.
Тобто, запитувана інформація також не стосується інформації, що надають суб`єкти господарювання згідно частини другої цієї ж статті Закону № 2939-VI.
Отже, в спірному випадку, відповідач не є розпорядником інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому не може бути відповідачем в цій справі саме в порядку адміністративного судочинства.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що частиною другою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Таке право реалізується, зокрема, в порядку спеціальних нормативних актів, наприклад, Законів України "Про звернення громадян", "Про інформацію", "Про захист прав споживачів", Про житлово-комунальні послуги" і т.д.
Водночас статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З огляду на зміст позовних вимог, склад сторін, зміст спірних правовідносин, позивач прагне захистити свої цивільні права, а тому вказаний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» взагалі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, захист прав позивача, які зазначені у цьому позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім», має здійснюватися у порядку цивільного судочинства.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 24 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України) суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Підсумовуючи, вважаю, що потрібно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.
Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.
Направити справу в Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, в порядку цивільного судочинства.
Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, в порядку цивільного судочинства.
Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.