Справа № 260/4441/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 260/4441/22

адміністративне провадження № К/990/26984/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5188/23) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (№А857/5189/23) у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці, в якому просив: 1) визнати протиправними та скасувати накази Закарпатської митниці від 30.09.2022 р. за № 885-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та від 06.10.2022 р. № 929-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; 2) поновити ОСОБА_1 в Закарпатській митниці на рівнозначній посаді головного державного інспектора оперативного відділу Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці з 12 жовтня 2022 року; 3) стягнути з Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.10.2022 по дату винесення судового рішення; 4) стягнути з Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25 000,00 гривень; 5) рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 20 548,80 грн звернути до негайного виконання.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці №885-о від 30 вересня 2022 року «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці від 06 жовтня 2022 року №929-о «Про внесення змін до наказу митниці від 30.09.2022 № 885-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці з 12 жовтня 2022 року. Стягнено із Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 12 жовтня 2022 року по 21 лютого 2023 року у розмірі 86 761,60 грн, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року заяву представника позивача задоволено частково.

Стягнено на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5188/23) апеляційну скаргу Закарпатської митниці задоволено.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року в справі №260/4441/22 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5189/23) апеляційну скаргу Закарпатської митниці задоволено.

Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року в справі №260/4441/22 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

02 серпня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Щодо оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5189/23), якою скасовано додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, слід зазначити наступне.

Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5189/23), якою скасовано додаткове судове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5188/23), Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Так, за правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судове рішення, скаржник послався на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Заявник касаційної скарги зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 24 вересня 2019 року у справі №815/1554/17

Разом з цим, скаржник послався на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З огляду на викладене, Верховний Суд вбачає невизначеність заявника касаційної скарги щодо зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень, оскільки одночасне посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України (неврахування висновків Верховного Суду судом апеляційної інстанції) та на пункт 3 частини четвертої цієї статті (відсутність висновку Верховного Суду), суперечать один одному, тобто є взаємовиключним, що зрештою призводить до нерозуміння на підставі чого судом касаційної інстанції має бути відкрито касаційне провадження у цій справі.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.

Насамкінець заявник касаційної скарги, оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції, посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з частиною другою статті 353 КАС України.

Відповідно до пункт 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Верховний Суд зазначає, що доводи про порушення судом норм процесуального права, передбачених частиною другою статті 353 КАС України, мають бути наведені з одночасним викладенням обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права відповідно до підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Такі доводи мають бути наведені у взаємозв`язку із встановленими обставинами і висновками судів щодо кожного з питань, які скаржник вважає неправильно вирішеним.

Проте після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5188/23) в касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до опису обставин справи, неповне, на думку скаржника, з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції та переоцінки ним доказів.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (провадження №А857/5188/23) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (№А857/5189/23) у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич