Справа № 320/4671/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року №320/4671/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В. за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Вознюка В.А., представника відповідача Лиманюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів та висновку, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №334 від 30.11.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області в частині відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування Головного управління Національної поліції в Київській області від 25.11.2022 відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №187 о/с від 09.12.2022 Головного управління Національної поліції в Київській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоценківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області з спеціальним званням капітана поліції з 12.12.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог вказано про незаконність оскаржуваних наказів, якими позивача, який займав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоценківського районного управління протиправно звільнено зі служби у поліції за порушення службової дисципліни. На думку позивача, висновки дисциплінарної комісії не відповідають дійсним обставинам, адже ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та Присяги працівника поліції, а його вина у спричиненні дорожньо-транспортної пригоду у судовому порядку не визнана.

Відповідач із позовом не погодився, надіслав до суду письмовий відзив, в якому вказав, що матеріалами службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 підтверджено не повідомлення позивачем по спецлінії « 102» про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими, проявлення позивачем неуважності за дорожньою обстановкою, залишення позивачем місця пригоди та не вжиття всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди. Відтак, відповідач вважає притягнення ОСОБА_1 до дисціплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби у поліції правомірним та обґрунтованим.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання у справі.

У судове засідання, призначене на 20.07.2023 прибули позивач, його представник та представник відповідача. Під час судового засідання позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав на відмові у їх задоволенні.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши її учасників та допитавши свідків, суд встановив наступні обставини.

Як убачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції у Київській області від 01.11.2022 №1245 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 капітана поліції ОСОБА_1 .

Згідно наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 16.11.2022 №1319 продовжено строки проведення службового розслідування терміном на 15 днів.

За результати службового розслідування оформлено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 капітана поліції ОСОБА_1 , який затверджений генералом поліції третього рангу ОСОБА_2 .

Вказаним висновком дисциплінарною комісією встановлено наступні обставини.

До Головного управління Національної поліції у Київській області 31.10.2022 з відділення №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Вказану інформацію зареєстровано до системи ІПНП відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за №3193 від 31.10.2022.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу Головного управління від 16.09.2022 №55 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Надалі встановлено, що відповідно до Графіку несення служби працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ, 30.10.2022 з 22.00 по 31.10.2022 05.00, капітан поліції ОСОБА_1 заступив на службу по забезпеченню публічного порядку на блок пост, який знаходиться в с. Ольшаниця, Білоцерківського району, Київської області.

Після закінчення чергування, 31.10.2022 у вихідний день ОСОБА_1 займався особистими справами.

31 жовтня 2022 року близько 21:00 ОСОБА_1 рухаючись по вул. Центральна в с. Насташка Білоцерківського району Київської області за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_1 (посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.12.2006) здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

З урахуванням пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_1 та показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у момент зіткнення можливо знаходився в лежачому положенні по центру проїжджої частини.

Разом з тим встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди не освітлюється, має заокруглення близько 90 градусів.

У подальшому, ОСОБА_1 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, на вказаному автомобілі доставив ОСОБА_3 до КНП «Рокитнянська БЛ», (потерпілий зі слів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був у свідомості), де від отриманих травм він помер.

Про вказану подію одразу ж було повідомлено ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, працівниками якого на місці події було проведено першочергові слідчі дії, а відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 01.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

У висновку зазначено, що з метою підтвердження чи спростування перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у останнього медичними працівниками КНП «Рокитнянська БЛ» було відібрано біологічні зразки крові для подальшого дослідження.

Дисциплінарною комісією за вих. № 740/109/15-2022 від 15.11.2022 було направлено запит директору КНП «Рокитнянської БЛ» Жарко В.П. з приводу інформації щодо результатів дослідження біологічного середовища крові ОСОБА_1 , однак результати такого дослідження на час проведення службового розслідування не надійшли.

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 убачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, пункту І розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2019 №1179, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.03.2019 за № 223/33194, п.п.2.3 (б) та 2.10. Правил дорожнього руху, статті 14 Закону України «Про дорожній рух», що виразилося у недотриманні положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, не повідомленні по спецлінії « 102» про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими, проявленні неуважності за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуванні на її зміну, що як наслідок призвело до дорожньо-транспортної пригоди, залишенні місця пригоди та не вжитті всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди.

На підставі вказаних висновків комісії, відповідачем прийнято наказ від 30.11.2022 №334 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», пунктом 1 якого наказано звільнити зі служби в поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 .

09 грудня 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області видано наказ №187/о/с, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77, капітана поліції ОСОБА_1 .

На переконання позивача, наведені накази Головного управління Національної поліції у Київській області є незаконними, прийняті безпідставно та необґрунтовано, чим порушують його законні права та інтереси.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону №580-VIII, яку покладено в основу наказу від 29.11.2019 №2615, визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин першої-другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин першої-другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до частин першої-третьої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції./

Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частинами першою-сьомою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами шостою-дев`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

При цьому, обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

У зв`язку з цим, суд наголошує на тому, що у межах розгляду цієї справи не підлягає дослідженню питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного/кримінального правопорушення, у тому числі діяння, а повинна бути надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної/кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 02.05.2019 у справі №825/1902/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81533765) та від 24.04.2019 у справі №816/258/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81431336).

Так, Верховний Суд зазначив, що у разі притягнення позивача саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81046498) вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Дослідивши копії матеріалів службового розслідування, які містяться в матеріалах справи, судом з`ясовано, що підставою для формування дисциплінарною комісією висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного порушення слугували наступні мотиви: 1) неповідомлення по спецлінії « 102» про дорожньо-транспортну пригоду; 2) проявлення неуважності за дорожньо-транспортною обстановкою; 3) залишення місця пригоди та невжитті можливих заходів для збереження слідів пригоди.

Визначаючись із наявністю або відсутністю ознак дисциплінарного проступку у діях позивача, судом взято до уваги наявність свідків дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, у відповідності до змісту висновку службового розслідування, опитана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 .

31.10.2022 о 17.20, ОСОБА_4 із знайомим на ім`я ОСОБА_6 (як встановлено ОСОБА_3 ) поряд з магазином в с. Бирюки, Білоцерківського району розпивали алкогольні напої, після чого на громадському транспорті поїхали до с. Насташка, де зупинилися в центрі села.

Надалі, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 та іншими знайомими в АДРЕСА_2 , в продуктовому магазині придбали алкогольні напої, а саме горілку та коньяк, а також продукти харчування, після чого пішли до берегу місцевої водойми, де продовжили вживати спиртні напої.

Після того, як випили алкогольні напої, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (як встановлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_3 направилися в сторону центру с. Насташка.

При цьому ОСОБА_4 зазначила, що під час руху по вул. Центральна в с. Насташка, ОСОБА_3 йшов ближче до осьової лінії дороги.

У подальшому ОСОБА_4 помітила, що ОСОБА_3 зник з поля зору і у той же час на зустріч рухався автомобіль з увімкненими фарами ближнього світла, по проїзду якого вона почула глухий звук, у зв`язку з чим автомобіль зупинився.

Після цього водій вийшов з автомобіля та ОСОБА_4 помітила, що ОСОБА_3 перебував на проїзній частині дороги у лежачому стані, з метою падання йому медичної допомоги, вони завантажили його до автомобіля і відвезли до КПП «Рокитняпська БЛ».

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 .

31.10.2022 близько 21.21, ОСОБА_5 із знайомими, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рухалися по вул. Центральна в с. Насташка, Білоцерківського району.

Як зазначив ОСОБА_5 , він та його знайомі важко трималися на ногах, адже вони перед цим вживали спиртні напої.

Згодом ОСОБА_5 почув глухий звук, обернувшись та розгледівся навколо, зрозумів що товариша ОСОБА_3 поруч не має, при цьому останній йшов ближче до осьової полоси.

З автомобіля вийшов наглядно знайомий на ім`я ОСОБА_8 (як встановлено інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_1 ), який відразу повідомив, що потерпілого потрібно відвести до лікарні.

Тобто, суд звертає увагу на те, що очевидною є обставина перебування потерпілого у стані сильного алкогольного сп`яніння поблизу проїжджої частини у вечірню пору. При цьому, як було встановлено комісією та підтверджено опитаними працівниками відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, місце ДТП не освітлювалось, мало заокруглення близько 90 градусів.

Разом із цим, як стверджено у висновку службового розслідування, з урахуванням показів свідків та пошкоджень автомобіля, в момент зіткнення потерпілий знаходився у лежачому положенні по центру проїжджої частини дороги.

На переконання суду, вказане вище свідчить про сукупність факторів, які характеризували ускладнені дорожні умови та наявність особи (пішохода), яка брала участь у дорожньому русі поза транспортним засобом із порушенням Правил дорожнього руху.

У той же час, відповідач посилається на проявлення ОСОБА_1 неуважності за дорожньо-транспортною обстановкою та не реагування на її зміну, що на думку суду є необґрунтованим.

Водночас, суд наголошує, що ні адміністративний суд, ні дисциплінарна комісія не наділенні повноваженнями надавати оцінку діям/бездіяльності позивача стосовно вчиненого ним діяння, в тому числі вчиненого ним діяння передбаченого ст. 286 КК України.

Невмотивованими на думку суду є також твердження відповідача про неповідомлення позивачем по спецлінії «102» про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно висновку службового розслідування, дорожньо-транспортна пригода сталась 31.10.2022 між 21:20-21:30. Того ж дня, о 21:35 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вказівкою оперативного чергового ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ виїхали на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими на приймальне відділення КНП «Рокитнянська БЛ».

Тобто, ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ було повідомлене про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача.

Також з даного приводу у ході судового засідання судом було допитано ОСОБА_11 , який є начальником СРПП ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, та зазначив, що позивач телефонував до нього з метою повідомити про подію.

Судом допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які свідчили, що також здійснювали дзвінки на спецлінії « 102» для повідомлення про ДТП, оскільки ОСОБА_1 на той момент керував транспортним засобом.

За наведених обставин, суд не знаходить підтверджень та доказів того, що позивачем порушено вимоги пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.03.2019 за № 223/33194, у якому зазначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».

Стосовно позиції Головного управління Національної поліції в Київській області про залишення ОСОБА_1 місця пригоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно пояснень, наданих позивачем під час службового розслідування, ОСОБА_1 пояснив, що після зіткнення він зупинив автомобіль та підійшов до потерпілого, який був у свідомості та запропонував йому ШМД, на що він відмовився, але все одно ОСОБА_1 та очевидці прийняли рішення доставити останнього на приймальне відділення Рокитнянської БЛ, оскільки довгий час не могли додзвонитись на спецлінію « 103», що в подальшому було і зроблено.

По приїзду на приймальне відділення було констатовано смерть потерпілого.

З цього приводу, під час судового засідання судом було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які пояснили та підтвердили, що неодноразово намагались викликати швидку медичну допомогу, однак з`єднання з лінією « 103» не відбувалось.

На запитання суду, чи було можливим доставити потерпілого ОСОБА_3 до закладу охорони здоров`я іншим транспортним засобом, свідки зазначили, що були єдиними очевидцями події, а іншого автомобіля із водієм поблизу не було.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Судом наголошується на тому, що ч. 1 ст. 135 КК України передбачено, що завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітність, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватись про цю особу і мав змогу їй допомогти, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Відтак, суд вважає, що доставлення потерпілого до найближчої медичної установи, у даному випадку, приймального відділення КНП «Рокитнянська БЛ» вважається вимушеною та невідкладною допомогою особі. Суд убачає у діях ОСОБА_1 щодо залишення місця пригоди мету забезпечення потерпілому професійної медичної допомоги, а не приховання факту ДТП.

Між іншим, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на висновок експертного дослідження №440, виданий Київським обласним бюро СМЕ від 08.11.2022, яким при судово-токсикологічному дослідженні крові гр. ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт 1,86%.

Проте, ані матеріали справи, ані матеріали службового розслідування не містять висновку судово-токсикологічної експертизи №440, або його копії, що свідчить про те, що вказаний висновок не був взятий до уваги дисциплінарною комісією при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 .

У матеріалах справи наявний лист Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, від 30.11.2022 №21277-22/11-03-10676/22, у якому вказано, що згідно висновку експертного дослідення №440, в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт 1,86.

Суд зазначає, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція №1452).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктами 6-8 розділу І Інструкції №1452 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції №1452 перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції №1452 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 3-4 розділу ІІІ Інструкції №1452 передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пунктів 14-22 розділу ІІІ Інструкції №1452 якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд констатує, що матеріали справи також не містять акт медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи, що службове розслідування щодо ОСОБА_1 було проведено без належного дослідження всіх обставин, які є необхідними для встановлення наявності або відсутності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд переконаний, що відповідачем не дотримано принципу пропорційності при визначенні дисциплінарного стягнення за допущений позивачем проступок.

Наведене свідчить про достатність правових підстав для визнання протиправними та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 30.11.2022 №334 та наказу від 09.12.2022 №187 о/с.

Одночасно, стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування Головного управління Національної поліції в Київській області від 25.11.2022 відносно ОСОБА_1 , суд зазначає, що зазначений висновок носить рекомендаційний характер та самостійно не створює для позивача зміни або встановлення прав чи обов`язків. У розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України зазначений висновок не є рішенням відповідача, а відтак не може бути скасований судом.

Щодо вимоги позивача про поновлення на попередній посаді, суд зазначає наступне.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (розпорядження про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

При цьому, пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області з спеціальним званням капітана поліції, наступним за днем звільнення, тобто 10.12.2022.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, суд зверне увагу на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 15.05.2022 №243 середньоденна заробітна плата складає 453 грн 54 коп.

Період вимушеного прогулу з 10.12.2022 по 20.07.2023 становить 223 календарних днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 453,54х223=101139,42 грн без врахування усіх необхідних за законом відрахувань.

У висновку, беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №334 від 30.11.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ №187 о/с від 09.12.2022 Головного управління Національної поліції в Київській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

4. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.12.2022 по 20.07.2023 в сумі 101139 (сто одна тисяча сто тридцять дев`ять) грн. 42 коп.

7. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, а саме 13606 (тринадцять тисяч шістсот шість) грн. 20 коп.

8. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 09 серпня 2023 р.