Справа № 460/15727/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2023 року м. Рівне №460/15727/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.05.2023 № 023723 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 . Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою відносно позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", суть якого полягала в тому, що водієм позивача під час здійснення автомобільного перевезення 15.05.2023 не надано особисту картку водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023. На переконання позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відповідно до п. 3.5 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, водій повинен мати тахокарти або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографів у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Відтак, позивач наголошує, що обов`язок водія мати одночасно такі документи як картку водія чи роздруківку з тахографу законодавством не передбачено, позаяк достатньо мати один з вищезазначених документів. Позивач вказує, що під час проведення перевірки транспортного засобу водій надав всі необхідні документи визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в тому числі протокол перевірки та адаптації тахографа. Тому вважає, що в його діях жодних ознак порушень законодавства про автомобільний транспорт не має. Також позивач зазначає, що відповідачем визначена неправильна кваліфікація зафіксованого порушення, оскільки за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовується відповідальність передбачена абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а не відповідальність як за відсутність у водія інших документів, передбачених законодавством (абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»). Наведені обставини, на думку позивача, є підставою для скасування спірної постанови.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 15.05.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті на а/д М-06 Київ-Чоп км. 267+100м було проведено рейдову перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz Atego, номерний знак НОМЕР_1 . За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР020699 від 15.05.2023. В даному акті зазначається, що на момент перевірки у водія транспортного засобу, який здійснював перевезення вантажу, виявлено порушення ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" відсутні особиста картка водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023, відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частина 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Від ознайомлення з вказаним актом водій транспортного засобу відмовився. Уважає прийняту постанову правомірною та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інших заяв по суті спору від учасників справи до суду не надходило.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши надані докази, суд враховує наступне.

15.05.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті на а/д М-06 Київ-Чоп км. 267+100м було проведено рейдову перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz Atego, номерний знак НОМЕР_1 . За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР020690 від 15.05.2023. В даному акті зазначається, що на момент перевірки у водія транспортного засобу, який здійснював перевезення вантажу, виявлено порушення ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" відсутні особиста картка водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023, відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частина 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Водій з актом ознайомлений, однак, від підпису та пояснень відмовився.

Надалі вказані матеріали перевірки були передані для розгляду в орган державного контролю за місцезнаходженням автомобільного перевізника (власника транспортного засобу), тобто до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області.

09.06.2023 відповідачем направлено позивачу повідомлення про розгляд справи 20.06.2023 о 10.30год у приміщенні відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області.

20.06.2023 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесено постанову № 023723 про застосування адміністративного-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000грн за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Незгода позивача із вказаною постановою зумовила звернення його до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату служби за переліком згідно з додатком 3.

Статтею 6 Закону № 2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок № 1567; в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як слідує із матеріалів справи, з позиції відповідача, допущене позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, полягає у тому, що останнім перевозився вантаж за відсутності на момент перевірки 15.05.2023 визначених у ст. 48 Закону № 2344 документів, а саме: особиста картка водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023,

Досліджуючи дані обставини та підставам застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно вказаною нормою не є вичерпним.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344 передбачена відповідальність автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку сутність виявленого порушення полягає у тому, що під час проведення перевірки водій позивача не надав передбачений законодавством інший документ, зокрема особисту картку водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023.

Так, особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (Положення №340), згідно пункту 1.3 якого вимоги Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно п. 6.1 Положення № 340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5т повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

За визначенням, що міститься в п. 1.5 цього Положення, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Відповідно до п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

24.06.2010 Міністерство транспорту та зв`язку України наказом № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385), відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 розділу І якої, цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", Про дорожній рух".

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, а її норми поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385 визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Отже, в силу зазначених правових приписів Інструкції № 385, законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Судом встановлено, що належний позивачу транспортний засіб Mercedes-Benz Atego, номерний знак НОМЕР_1 , який був об`єктом перевірки, обладнаний працюючим та повіреним цифровим тахографом, що власне не заперечується ні позивачем, ні відповідачем.

За наведеного, водій повинен мати при собі: особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.

Разом з тим, згідно акту перевірки № АР020699 від 15.05.2023 вбачається, що на моменту проведення перевірки у водія даного транспортного засобу були відсутні як особиста картка водія у слоті цифрового тахографа, так і роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023.

Тобто, під час здійснення перевезень вантажу, позивач не забезпечив водія жодним із вказаних документів.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем надано лише роздруківку режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023.

У даному випадку суд звертає увагу на приписи статті 48 Закону № 2344, якими встановлений обов`язок автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

При цьому, надання позивачем до суду такого документу не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія він був відсутній, що має наслідком відповідальність згідно ст. 60 Закону № 2344. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Аналогічна правова позиція вказана в п. 26 постанови Верховного Суду від 17 липня 2018 року по справі № 802/1836/17-а.

Отже, Актом від 15.05.2023 № АР020699 встановлений факт порушення позивачем вимог законодавства, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону № 2344.

Від ознайомлення з вказаним актом водій транспортного засобу відмовився. При цьому жодних зауважень, пояснень чи застережень щодо встановленого порушення останнім теж не зазначено.

Щодо кваліфікації відповідачем застосування адміністративно-господарського штрафу.

Як стверджує позивач, до нього неправомірно застосований адміністративно-господарський штраф на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344, оскільки відповідальність за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів встановлено абзацом 8 частини першої статті 60 Закону № 2344.

Суд уважає такі доводи помилковими з огляду на наступне.

Стаття 18 Закону № 2344 регулює особливості організації праці та контролю за роботою водіїв транспортних засобів.

За змістом вказаної норми права слідує, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Наведене Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до абзаців 3, 8 частини першої статті 60 Закону № 2344, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 3);

порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 8).

Матеріалами справи стверджується, що 15.05.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу позивача саме на виконання вимог ст. 48 Закону № 2344, тобто, щодо наявності документів у водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Такі обставини стверджуються Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР020699 від 15.05.2023, в якому чітко зазначено, що на момент перевірки у водія транспортного засобу, який здійснював перевезення вантажу, виявлено порушення ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" відсутні особиста картка водія у слоті цифрового тахографа, роздруківка режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 на паперовому носії до цифрового тахографа за 15.05.2023, відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частина 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Отже, за відсутність документів, встановлених ст. 48 Закону № 2344 на підставі яких виконуються вантажні перевезення, настає відповідальність, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344, позаяк вказана норма передбачає відповідальність саме за відсутність на момент перевірки визначених законом документів, а не їх використання.

Будь-яких доказів того, що посадовими особами відповідача проведена рейдова перевірка транспортного засобу позивача на предмет дотримання режиму праці та відпочинку водія транспортного засобу, а також виконання водієм такого транспортного засобу вимог законодавства про працю, позивачем до справи не долучено і матеріали даної адміністративної справи таких доказів не містять.

За наведених обставин, твердження позивача про неправильну кваліфікацію відповідачем встановленого адміністративного правопорушення є неприйнятними та відхиляються судом.

З огляду на встановлені обставини справи суд доходить висновку, що оскаржувана постанова відповідача від 20.06.2023 № 023723 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000грн, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін, суд приходить до переконання про залишення позовної заяви без задоволення.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 серпня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Відінська, буд. 8, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя Т.О. Комшелюк