Справа № 160/14986/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2022 року Справа № 160/14986/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2014, 2015, 2016, 2017 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019, 2020 рік;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» за 2014, 2015, 2016, 2017 рік;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «індексації грошового забезпечення» за 2018, 2019, 2020 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «індексації грошового забезпечення»;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням «індексації грошового забезпечення».

Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року позову заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду уточненого адміністративного позову із зазначенням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача або інформацію, що така відсутня, а також привести прохальну частину позову у відповідність до вимог п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України; доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу по справі адміністративного позову та копій поданих до суду документів.

На виконання ухвали суду від 30 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, представником позивача за довіреністю Дзундза Ю.Р., 05 грудня 2022 року надано заяву щодо предмету спору та надання наявних у позивача доказів.

Вивчивши доводи представника позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає наступне.

Представник позивача, ОСОБА_2 , вказує, що згідно заявлених позовних вимог предметом спору є протиправна бездіяльність відповідача щодо неврахування розмірів «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку «грошової допомоги на оздоровлення» за 2014, 2015, 2016, 2017 рік, а за 2018, 2019, 2020 рік «індексації грошового забезпечення»; розміру «індексації грошового забезпечення» при обрахунку «одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби»; розміру «індексації грошового забезпечення» при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій. Як вказує представник, розрахунок виплат, які підлягають перерахунку, не є предметом спору та є компетенцією відповідача, як роботодавця у якого позивач проходив військову службу.

Також представник ОСОБА_2 вказує, що право позивача на отримання «індексації грошового забезпечення» у період проходження служби було поновлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/10982/21 від 04.10.2021 року. Представник зазначає, що «індексація грошового забезпечення» не могла бути врахована при обрахунку спірних виплат, оскільки була виплачена тільки на виконання вищевказаного рішення суду по справі № 160/10982/21 від 04.10.2021 року.

Суд не приймає такі доводи оскільки в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 30.09.2022 року було зазначено, що прохальна частина позову сформульована некоректно, а саме: без зазначення конкретних періодів за які не була нарахована індексація грошового забезпечення (згідно з наказом від 24.12.2020 року № 719 (по стройовій частині) позивач був звільнений зі служби з 24.12.2020 року, тобто проходив службу не повний 2020 рік) (п. 1); без зазначення про яку саме грошову допомогу йдеться мова, компенсацію за яку не було виплачено при звільненні (п. 3); без зазначення періодів невикористаних календарних днів додаткової відпустки (п. 4), що позбавляє суд визначитись із предметом спору у справі.

Вказані ж представником позивача обставини не конкретизують позовні вимоги. Тобто, на думку суду, позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд не приймає до уваги вимоги представника позивача щодо витребування у відповідача документів, оскільки, на думку суду, у позивача було достатньо часу з моменту його звільнення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2020 року № 719 для запиту та отримання таких документів.

Також суд зауважує, що представником відповідача направлено запит про інформацію, згідно якого представник просить надати ті ж самі документи, які просить витребувати через суд.

Вказані обставини свідчать про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 30.09.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд також зазначає, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева