Справа № 120/11838/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

09 серпня 2023 р. Справа № 120/11838/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що його довіритель перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 120/1146/20-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Так, судовим рішенням визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Головного управління Національної гвардії України від 03 січня 2020 року №27/32/5-1106 та зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року відповідно до довідки Головного управління Національної гвардії України від 03 січня 2020 року №27/32/5-1106.

Проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року змінено в частині визначення дати перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зазначивши такою 01 квітня 2019 року.

На виконання вказаних судових рішень пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача та повідомлено останнього про те, що сума доплати за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2020 року в розмірі 53692,92 гривень включена до Реєстру судових рішень та виплата таких коштів буде здійснена в порядку черговості.

Не погодившись з такою бездіяльністю пенсійного органу щодо відмови здійснити виплату позивачеві коштів в сумі 53692,92 гривень, представник позивача оскаржив таку бездіяльність в судовому порядку та вважає, що відповідача слід зобов`язати здійснити обчислення, нарахування та виплату позивачеві таких коштів.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї матеріалами, дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на таке.

Так, 17 квітня 2020 року Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 120/1146/20-а, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Цим рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року відповідно до довідки Головного управління Національної гвардії України від 03 січня 2020 року № 27/32/5-1106.

Проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково. Цією постановою рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року змінено в частині визначення дати перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зазначивши такою 01 квітня 2019 року. В решті рішення залишено без змін.

21 червня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із адвокатським запитом, у якому просив повідомити чи існує у пенсійного органу заборгованість перед позивачем після перерахунку його пенсії на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, а також повідомити під яким порядковим номером у списку на виплату знаходиться ОСОБА_1

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило представника ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2020 року перед ОСОБА_1 утворилася заборгованість в розмірі 53692,92 гривень. Також у листі зазначено, що така сума включена до Реєстру судових рішень та буде виплачена в порядку черговості.

Водночас, звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача переслідує мету домогтися зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити позивачеві заборгованість в сумі 53692,92 гривень, яка утворилася у зв`язку з виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 120/1146/20-а та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року.

Тобто, із наведених вище обставин слідує, що спірні правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним, на думку представника позивача, виконанням згаданих вище судових рішень у справі № 120/1146/20-а.

Разом із тим положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та від 16 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.

Статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Варто звернути увагу на те, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд звертає увагу, що у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем судового рішення у справі № 120/1146/20-а позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що прийнятим на виконання вищевказаних судових рішень рішенням, дією чи бездіяльністю пенсійного органу порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправним такого рішення (тобто в порядку судового контролю за виконанням судового рішення), а не подавати новий позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 260/1898/22, від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19 та ряду інших.

Аналізуючи предмет спору у цій справі доходжу висновку, що даний позов фактично спрямований на виконання судових рішень, що ухвалені за результатами розгляду справи № 120/1146/20-а.

Тобто позивач у цій справі фактично обрав інший спосіб захисту в спірних правовідносинах, які вже вирішені судом, а саме шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача, допущеною при виконанні рішення суду.

Проте суд наголошує, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

В той же час, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак слід дійти висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому слід врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 20 лютого 2023 року (справа № 260/3380/21). Так, суд касаційної інстанції виснував, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин ініційований позивачем (його представником) спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб судові рішення у справі № 120/1146/20-а.

При цьому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судових рішень у справі № 120/1146/20-а порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Керуючись статтями 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович