Справа № 480/5354/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2023 р. Справа № 480/5354/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "ПРОКОПЕНКА В.Г." до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що Фермерське господарство "ПРОКОПЕНКА В.Г." зареєстроване 19.03.1992, провадить сільськогосподарську діяльність та є платником єдиного податку четвертої групи з 2016 року. Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік 20.02.2023 (в граничний термін подання звітності) склав та подав до ГУ ДПС у Сумській області, Кролевецької ДПІ (Кролевецький район) податкові декларації: звітну нову податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи; відомості про наявність земельних ділянок; розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік. Вказану звітність податковий орган прийняв 20.02.2023, що підтверджується квитанцією № 1 та № 2, сформованими за допомогою електронного кабінету платника, однак листом від 20.03.2023 № 2948/6/18-28-04-05-05 відмовив у прийнятті звітності та на підставі пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України позбавив позивача права бути платником єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023. Вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки податкова звітність ФГ " ОСОБА_1 " була прийнята на підставі квитанцій № 1 та № 2, а отже, податковий орган не може вважати її неподаною. За таких обставин контролюючий орган безпідставно відмовив позивачу в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач 20.02.2023 подав податкову звітність, а саме звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи з відомостями про наявність земельних ділянок та розрахунком загального мінімального податкового зобов`язання (перша квитанція 20.02.2023, час 13:47:51, друга квитанція 20.02.2023, час 13:49:03) та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік до звітної нової податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік (перша квитанція 20.02.2023, час 13:47:45, друга квитанція 20.02.2023, час 13:48:54). Листом від 20.03.2023 ГУ ДПС у Сумській області повідомило позивача про те, що з 01.01.2023 ФГ " ОСОБА_1 " не може бути платником єдиного податку четвертої групи, а подана звітність отримує статус "Історія подання". Цим же листом позивача повідомлено, що під час камеральної перевірки податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік ним не подано в термін до 20.02.2023 загальну декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, відомості про наявність земельних ділянок до загальної декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік та розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання до загальної декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. У зв`язку з цим на підставі пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України позивача позбавлено права бути платником єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Фермерське господарство " ОСОБА_1 " зареєстроване Кролевецькою районною державною адміністрацією Сумської області 19.03.1992, провадить сільськогосподарську діяльність та є платником єдиного податку четвертої групи з 2016 року. (а.с.9,10-17,18).
Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік 20.02.2023 позивач склав та подав до ГУ ДПС у Сумській області, Кролевецької ДПІ (Кролевецький район) податкові декларації (а.с.22-31,35-37):
- звітну нову податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи від 20.02.2023 № 5752117;
- відомості про наявність земельних ділянок від 20.02.2023 № 5752118;
- розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік від 20.02.2023 № 5752119;
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік.
Вказану звітність податковий орган прийняв 20.02.2023 (а.с.33,34,38,39).
Листом від 20.03.2023 № 2948/6/18-28-04-05-05 відповідач відмовив у прийнятті звітності ФГ " ОСОБА_1 " та повідомив позивача, що з 01.01.2023 він не може бути платником єдиного податку четвертої групи (а.с.19-21).
Суд не погоджується з таким рішенням податкового органу з огляду на таке.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 36.1 ст. 36, п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються у главі 1 "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України.
Відповідно до пунктів 291.2, 291.3, 291.4 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Так, до четвертої групи належать сільськогосподарські товаровиробники, зокрема, юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Відповідно до пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи. самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
На підставі п. 299.10 ст. 199 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента ОСОБА_2 - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;
7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента).
Матеріалами справи підтверджується, що документи для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік позивач подав засобами електронного документообігу 20.02.2023. В пакеті документів позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи з позначкою типу декларації 05 "звітна нова". У спірних правовідносинах земельні ділянки та реєстрація ФГ " ОСОБА_1 " розташовані в межах Кролевецької громади Сумської області, а тому загальна та звітна декларації подаються до одного податкового органу. У свою чергу, за своєю формою та змістом декларації є ідентичними та відрізняються лише наявністю позначок "загальна" або "звітна".
Порядок складення податкової декларації та її обов`язкові реквізити визначені у статті 48 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пунктів 48. 1, 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
У свою чергу, на підставі пунктів 49.8, 49.9, 49.10 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття забороняється.
У спірних правовідносинах податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік була позивачем подана, отримано електронні квитанції про її прийняття, відмови в прийнятті податкової декларації з боку податкового органу не було. За таких обставин податкова декларація вважається прийнятою.
Підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи відповідач зазначає пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, які ФГ " ОСОБА_1 " порушило, не подавши в термін до 20.02.2023 включно:
- загальну декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік;
- відомості про наявність земельних ділянок до загальної декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік;
- розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання до загальної декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік.
Як уже зазначалося, відповідно до пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. А пункт 298.8 статті 298 Податкового кодексу України визначає перелік звітних документів, які сільськогосподарські товаровиробники повинні подавати не пізніше 20 лютого поточного року для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.
При цьому підпункт 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України не уточнює яка саме декларація має бути подана, натомість вказує, що це має бути декларація за поточний рік за встановленою формою.
У свою чергу, звітна податкова декларація платника єдиного податку позивача у справі прийнята, що підтверджується матеріалами справи, а саме квитанціями № 1 та № 2 (а.с.33,34), відповідно, податковий орган не може вважати її неподаною. Відтак, у відповідача відсутні підстави вважати, що позивач не має права бути платником єдиного податку четвертої групи у 2023 році.
На підставі підпункту 5 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України однією з підстав анулювання реєстрації платником єдиного податку є факт неподання звітності взагалі. У спірних правовідносинах декларація була подана та була прийнята контролюючим органом.
Вирішуючи цей спір, суд також враховує, що відповідач не заперечує факт подання позивачем звітності, зокрема, звітної нової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік (подана 20.02.2023), ця обставина підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.
Крім того, процедура анулювання реєстрації платника єдиного податку має бути проведена з дотриманням відповідного порядку та за встановленою Податковим кодексом України процедурою, а саме у випадку анулювання статусу платника єдиного податку четвертої групи в обов`язковому порядку має бути проведена документальна перевірка відповідного платника податку. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що факт неподання позивачем звітності у встановлений строк установлено під час камеральної перевірки податкової звітності, однак доказів призначення та проведення такої перевірки, а також прийняття рішень за її результатами відповідач суду не надав. Отже, відповідач протиправно відмовив позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи, оскільки ФГ " ОСОБА_1 " не відповідає жодній із підстав позбавлення такого статусу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач не надав суду достатніх доказів на підтвердження своєї позиції, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 2684,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.40).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДПС у Сумській області в підтвердженні Фермерському господарству " ОСОБА_1 " статусу платника єдиного податку четвертої групи, оформлену листом від 20.03.2023 № 2948/6/18-28-04-05-05.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство " ОСОБА_1 " як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік та видати довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Фермерське господарство "ПРОКОПЕНКА В.Г." 2684,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах