Справа № 240/19931/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Головуючий у І інстанції: Окис Т. О.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Романюк Ганни Олександрівни - Романюка Івана Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернулась із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просила:
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити щомісячну додаткову винагороду за період з 16.05.2022 по 11.07.2022 збільшену до 100000, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року, виходячи з її розміру 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

В задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати недоплаченої частини додаткової винагороди за період з 27 травня 2022 року по 10 липня 2022 року - відмовлено.

Додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із судовим рішення, сторони подали апеляційні скарги.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року скасовано та прийняти нову постанову, якою позов задоволено повністю.

04 липня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви заявником вказано, що з огляду на часткове задоволення позову суд першої інстанції стягнув судові витрати пропорційно (50%) до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 5000 грн.

Тому, з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі судом апеляційної інстанції також підлягає розподілу та частина витрат на правову допомогу, яка не була розподілена судом першої інстанції в силу відмови в позові в частині, яка оскаржувалась апелянтом.

Враховуючи вищевикладене, заявник вважає, що у даному випадку наявні підстави для стягнення з відповідача Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на - професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. (5000 грн. за правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції та 5000 грн. в частині позовних вимог, які були відхилені судом першої інстанції, а тому не були розподілені згідно додаткового рішення від 01.12.2022 по даній справі).

Ухвалою суду від 05 серпня 2023 призначено судове засідання з розгляду вказаної заяви в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви адвоката Романюк Ганни Олександрівни - Романюка Івана Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи заявником долучено до заяви копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 16 грудня 2022 року серії АІ №1260452 та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 18 лютого 2021 року серія КС №9834/10.

Крім того 05 серпня 2022 року між позивачем та Адвокатом Романюком Іваном Миколайовичем укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №25.

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору адвокат на у мовах і в порядку, що визначені цим Договором та Дорученням, зобов`язується надати визначену в Дорученні правничу допомогу, в клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання визначених у Дорученні завдань клієнта.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що адвокат надає правничу (правову) допомогу клієнту на умовах виплати гонорару у розмірі, визначеному в Дорученні до даного Договору.

05 грудня 2022 року сторонами підписано додаток №1 до Договору Доручення №2, згідно якого сторони узгодити орієнтовну суму гонорару (винагороди) за здійснення захисту прав та інтересів клієнта за виконання передбачених цим дорученням завдань в розмірі 5000,00 грн, що еквівалентно 2 годинам роботи.

Згідно акту №2 від 29 червня 2023 року щодо наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №32 від 05 серпня 2022 року згідно якого адвокатом надано послуги: підготовка та направлення до суду апеляційної скарги; кількість часу - 2 год; вартість години - 2500 грн; загальна вартість - 5000 грн.

Таким чином заявник надав належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому, частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

Колегія суддів враховує, що судом першої інстанції позов задоволено частково. Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

При цьому дана справа віднесена до категорії справ незначної складності, розгляд справи проводився в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для осіб, які є іншими сторонами у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є необгрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом з тим відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином враховуючи складність справи, надані матеріали та пояснення заявника, колегія суддів вважає, що на користь позивача підлягає стягненню частина судових витрат, понесена позивачем на правову допомогу за підготовку на направлення до суду апеляційної скарги, а саме 2 500 грн, що відповідає засадам співмірності та справедливості.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справ №280/2635/20.

При цьому вимога заявника про стягнення з відповідача Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат в розмірі 5000 грн. в частині позовних вимог, які були відхилені судом першої інстанції, а тому не були розподілені згідно додаткового рішення від 01 грудня 2022 року по даній справі задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо вказаної частини витрат вирішено додатковим рішенням від 01 грудня 2022 року, яке позивачем не оскаржувалося.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з військової частини НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву адвоката ОСОБА_1 - Романюка Івана Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині, а саме щодо стягнення витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн - відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.