Справа № 420/18181/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2023 року

м. Київ

справа №420/18181/21

адміністративне провадження №К/990/25927/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г., Тацій Л.В. у розгляді справи №420/18181/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року,-

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним зменшення ГУ ПФУ в Одеській області з 09 грудня 2019 року виплати позивачу, пенсії, яка перерахована та нарахована відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №420/5553/19 (з урахуванням окремих ухвал суду від 02 березня та 05 жовтня 2020 року у цій справі).

Скасовано протокол (рішення) №62 ГУ ПФУ в Одеській області від 26 квітня 2021 року щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області, починаючи з 09 грудня 2019 року поновити виплату ОСОБА_1 пенсії, яка перерахована та нарахована відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №420/5553/19 (з урахуванням окремих ухвал суду від 02 березня та 05 жовтня 2020 року у цій справі) у розмірах, встановлених протоколом (рішенням) №62 від 09 жовтня 2020 року, з урахуванням вже отриманих виплат.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області, починаючи з 09 грудня 2019 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати доходів у зв`язку із несвоєчасною її виплатою.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області частину суми неотриманої пенсії за 12 місяців виплатити ОСОБА_1 одночасно з першою поточною пенсією.

Відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2023 року у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стрелець Т.Г., суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В., касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

24 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Стрелець Т.Г. (суддя-доповідач), Стеценко С.Г., Тацій Л.В.

31 серпня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Стрелець Т.Г., суддів: Стеценко С.Г., Тацій Л.В. у справі №420/18181/21.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилається на те, що Верховним Судом 20 червня 2023 року у складі вказаної колегії суддів вирішено касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, тобто колегія суддів вже визначилася із правовою позицією у цій справі (касаційне провадження № К/990/9761/22), а тому, на думку позивача, при розгляді його касаційної скарги (касаційне провадження № К/990/25927/23) повинна брати участь інша колегія касаційного адміністративного суду.

Позивач вважає, що ці обставини є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначених суддів Верховного Суду, що є підставою, на його думку, для їхнього відводу.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У заяві про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г., Тацій Л.В. вказано, що вона подана на підставі статті 37 КАС України (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи), пункту 2 (якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи) та пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді). У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цих підстав необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи визначено статтею 357 КАС України, яка не містить застережень щодо розгляду такої касаційної скарги іншою колегією суддів.

Проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вона не містить обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких суддя підлягає відводу. Наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відведення суддів, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість членів колегії суддів в результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.

За таких обставин, наведені у заяві про відвід суддів Верховного Суду Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г., Тацій Л.В., не можуть бути підставою для їх відведення від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, заяву про відвід суддів необхідно визнати необґрунтованою та передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 243, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованою подану ОСОБА_1 заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

С. Г. Стеценко