Справа № 420/14504/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (66302, м. Подільськ, вул. В.Деповська, 98, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 червня 2023 року надійшов позов ОСОБА_2 до Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, що передбачено абз. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

2. Зобов`язати Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в особі його керівника, надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, та оформити належним чином його військово-облікові документи, зокрема проставити у них відмітку про надання відстрочки, на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є військовозобов`язаним, та має дружину ОСОБА_3 яка є особою із числа інвалідів ІІІ групи та яка проживає разом з ним однією сім`єю. 25 травня 2023 року позивач звернувся до Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, згідно якої просив відповідача надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у нього дружини з інвалідністю.12 червня 2023 року позивач отримав лист відповідача від 30 травня 2023 року № 3916, відповідно до якого протоколом № 54 засідання комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації йому відмовлено у наданні відстрочки. Відповідач, відмовляючи позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації виходив із того, що наявність у позивача дружини яка є особою із числа інвалідів III групи не є поважною підставою для надання відстрочки. Однак, позивач вважає дії відповідача щодо відмови у наданні йому відстрочки незаконними та протиправними.

Ухвалою судді від 26.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів про сплату судового збору.

27.06.2023 до суду надійшла заява (вх..№21379/23) представника позивача адвоката Попкової І.Г., про усунення недоліків з додатком квитанції № про сплату судового збору від 27.06.2023.

03.07.2023 суддя ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрити провадження у адміністративній справі. Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

09.08.2023 суд ухвалив внести виправлення до ухвали від 03.07.2023.

21.07.2023 до суду (вх.№24556/23) від представника Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що позивач просить суд зобов`язати Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в особі його керівника, надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а відтак вимоги заявлені до установи та посадової службової особи установи, проте у якості відповідача заявлено лише Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Вказане, на думку відповідача, вказує на безпідставне відкриття суддею провадження у справі. Більш того, рішення про відмову у наданні відстрочки приймав не Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, а комісія з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації, проте суд на вказані обставини уваги не звернув, що ставить під обґрунтований сумнів правильність визначення відповідача у справі. З огляду на потребу уніфікації підходу до питання надання відстрочок шляхом надання Міністерством оборони України роз`яснень, вказівок, алгоритмів, на стороні відповідача слід залучити Міністерство оборони України в якості третьої особи. Вказує, що очевидні недоліки позову допущені позивачем суд не виявив, що свідчить про складність даної справи, у т.ч. й для суду, а відтак є підстави клопотати про розгляд справи за правилами загального позовного провадження колегіально. Щодо суті позовних вимог відповідач вказує, що позивачу необхідно було не поштою, а особисто подати документи. Підкреслює, що тлумачення позивачем абзацу 11 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» є не релевантним та дискримінаційним, а відтак слід застосовувати інше тлумачення, а саме надання відстрочки можливе за умови встановлення дружині (чоловіку) І або ІІ групи інвалідності. Вказує, що мотивом подання позову є спосіб відтермінування притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без руху та зобов`язати позивача викласти описово-мотиваційну частину позову відповідно до вимог ст.160 КАС України, привести у відповідність кількість відповідачів та зазначити позовні вимоги до кожного з них, вирішити питання про залучення третіх осіб, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

03.07.2023 суддя прийшов до висновку, що викладений в ухвалі, що позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Окремо суд зазначає, що позивачем заявлені позовні вимоги, як основна так й похідна, до Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який й визначено відповідачем у справі. Само лише зазначення «в особі керівника» не визначає вимогу як такою, що звернена до посадової особи.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі саме суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, а відтак зазначене витання не вирішується позивачем при зверненні до суду з позовною заявою.

Також, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з принципом диспозитивності, закріпленим статтею 9 КАС України, позивач сам вирішує, чи звертатися йому до суду з позовом, самостійно визначає зміст і обсяг позовних вимог, і користується при цьому повною свободою у межах визначених процесуальним законом механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для реалізації його прав.

Таким чином, відповідачем не наведено доречних доказів щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, а відтак суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху.

Щодо клопотання в частині розгляду справи за правилами загального позовного провадження колегіально в складі колегії з трьох суддів, суд зазначає таке.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3, 6 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч. 4 ст. 12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Ця справа не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи предмет розгляду, характер спірних правовідносин та надання суду витребуваних доказів, правові позиції сторін, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

В свою чергу, статтею 33 КАС України визначено випадки та порядок здійснення адміністративного судочинства колегією суддів.

Адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, крім випадку, встановленого частиною четвертою статті 22 цього Кодексу, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів (ч.1 ст.33 КАС України).

Будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала (ч.2 ст.33 КАС України).

З огляду на наведені норми, з урахуванням того, що суддею ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи з правилами загального позовного провадження, суд відмовляє у задоволенні клопотання про розгляд справи колегіально у складі трьох суддів.

Щодо клопотання в частині залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача комісію з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації та Міністерство оборони України, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

В свою чергу, відповідачем не зазначено, а судом не встановлено, що рішення у даній справі може вплинути на права чи обов`язки комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації та Міністерства оборони України, а відтак у задоволення клопотання у цій частині суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12, 33, 49, 160, 248, 253, 257, 256 КАС України суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху відмовити.

У задоволенні клопотання Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розгляд справи за правилами загального позовного провадження колегіально в складі колегії з трьох суддів відмовити.

У задоволенні клопотання Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача комісію з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації та Міністерство оборони України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА