Справа № 208/7453/23
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7453/23
№ провадження 2-а/208/54/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

секретар судового засідання - Шостак А.В.

за участі:

представника позивача - Берковської Л.Г.,

відповідача - Агафонової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кам`янське Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 «про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України, громадянки Російської Федерації», -

встановив:

11 серпня 2023 року Заводський відділ у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подав позовну заяву до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, заявив позовні вимоги до ОСОБА_1 «про затримання та поміщення до пунту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України, громадянки Російської Федерації», заявив наступні позовні вимоги:

1. Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

2. Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог, за змістом позовної заяви, зазначив, що Громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Горький, РФ, востаннє прибула до України 06.07.2018 р. з Російської Федерації, та з того часу з України не виїжджала.

В ході перевірок проведених відносно громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Заводським відділом у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, встановлено наступне.

10.08.2023 року Заводським відділом у м. Кам`янському ГУДМС у Дніпропетровській області отримано подання Управління міграційного контролю Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 09.08.2023 року № 4/2-1346, де зазначено, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 11.08.2023 з Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» звільняється гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 03.05.2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення; раніше засуджена 19.06.2020 року Приморським районним судом м. Одеса за ч.12 ст.185 КК України на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; раніше засуджена 19.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.185 КК України, до 1 року позбавлення волі; раніше засуджена 23.05.2022 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на строк 2 роки.

З урахуванням вищезазначеного, в поданні Управління міграційного контролю ГУНП в Дніпропетровській області від 09.08.2023 року № 4/2-1346, вказується на те, що у зв`язку з суспільно небезпечними діяннями та можливістю продовження скоєння кримінальних правопорушень на території України щодо громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно на підставі вимог ст.26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

28.06.2023 р. представником Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» на адресу Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було надано характеристику, автобіографію та довідку з фото засудженої ОСОБА_1 , копію паспорта громадянки Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , виданого 25.05.2016 р., терміном дії до 25.05.2021 р. (копії яких додаються).

З інформації, яку надала ОСОБА_1 , в Автобіографії від 28.06.2023 р. (копія Автобіографії від 28.06.2023 додається), Відповідач прибула на територію України востаннє 06.07.2018 року до свого чоловіка гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким укладено шлюб на території РФ 21.04.2017 року. Останнє місце проживання в Україні - АДРЕСА_1 .

За обліками інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», наявні відомості про перетин державного кордону громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у напрямку в`їзд через КПП «Нові Яриловичі» 06.07.2018 року (роздруківка веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан»).

У паспорті громадянки Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , дата видачі 25.05.2016 р., терміном дії до 25.05.2021 р. проставлені відмітки про перетин кордону.

Уповноваженими службовими особами Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області відносно громадянки російської федерації ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №000729 від 22.10.2019 року у якому зафіксовано порушення законодавства відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №000727 від 22.10.2019 року, відповідно до якої на вищезазначену громадянку російської федерації накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Адміністративний штраф не сплачено, постанова не оскаржена.

Керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області, 22.10.2019 року відносно громадянки російської федерації ОСОБА_1 прийнято рішення № 5 про примусове повернення в країну походження, яким останню зобов`язано залишити територію України у термін до 21.07.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вищезазначеного Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Вищезазначена громадянка з рішенням Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області №5 від 22.10.2019 року ознайомлена, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 22.11.2019 року не виїхала за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконала.

Рішення № 5 про примусове повернення з України від 22.10.2019 року, Відповідачем не оскаржувалось та станом на теперішній час, не оскаржене.

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не зверталась. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно Відповідача відсутня.

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 відсутні підстави для перебування на території Україні, виключний перелік яких визначено статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та разом з цим, зважаючи, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилась від виконання раніше прийнятого відносно неї рішення про примусове повернення до країни походження, Заводським відділом у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до абзацу першого частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI, так як вона тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний термін перебування в Україні закінчився у 2018 році), у паспорті громадянки Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , дата видачі 25.05.2016 р., терміном дії до 25.05.2021 р. проставлена відмітка про перетин кордону на КПП «Нові Яриловичі» 06.07.2018 року у напрямку «В`їзд» - за тривалий час перебування на території України, без законних на те підстав, не вживала заходів для легалізації свого перебування в Україні;

- дії вчинені Відповідачем на території України, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України, охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України (неодноразово притягалась за відповідними вироками судових органів до кримінальної відповідальності за злочини, вчинені в Україні);

- за інформацією, яка міститься в поданні від 09.08.2023 року № 4/2-1346 Управлінням міграційного контролю ГУНП в Дніпропетровській області можливе продовження скоєння Відповідачем суспільно небезпечних діянь та кримінальних правопорушень на території України;

- відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим Відповідач самостійно територію України не покине.

Наявність вищевказаних обставин створює обґрунтовані підстави вважати, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення з України, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик її втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України.

Зважаючи на те, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої Заводським відділом у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове видворення, тривалий час перебуває на території України без законних підстав та добровільно не виконала рішення про примусове повернення, продовжує протягом тривалого часу (а саме з 2020 року по 2023 рік) скоювати кримінальні правопорушення та суспільно небезпечні діяння на території України, не має законних джерел прибутку в Україні, з урахуванням чого існує ризик її втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України, у Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області наявні обґрунтовані підстави вважати, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик її втечі, наявні підстави для звернення з позовною заявою про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, передбачені положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006).

Крім того, у громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, відсутній документ, що дає право на виїзд з України (термін дії паспортного документа іноземця (паспорта громадянина Російської Федерації) серії НОМЕР_1 виданого ім`я ОСОБА_1 , дата видачі 25.05.2016 р. компетентним органом влади країни громадянської належності Відповідача, закінчився 25.05.2021 року, що також є підставою для подання до суду позовної заяви про застосування судом до іноземця заходів затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, відповідно до вимог частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, наявність вищевикладених обставин, створює підстави для затримання Відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, що передбачено положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006), у зв`язку з чим, Заводський відділ у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звертається до суду з даною позовною заявою.

В ході судового розгляду представником Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Берковською Л.Г. позовна заява підтримана у повному обсязі та зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Російської Федерації, відносно якої органом прийнято рішення про її примусове видворення за межі України згідно до абзацу першого частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI, так як вона тривалий час перебуває на території України, без законних підстав, хоча її граничний термін перебування в Україні закінчився ще у 2018 році, також її паспорт як громадянки Російської Федерації НОМЕР_1 , терміном дії до 25.05.2021 р., а тому є простроченим; прибула ОСОБА_1 на територію України через кордон на КПП «Нові Яриловичі» 06.07.2018 року у напрямку «В`їзд», і за тривалий час перебування на території України, без законних на те підстав, не вживала заходів для легалізації свого перебування в Україні; вчинені нею дії на території України, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України, охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України (неодноразово притягалась за відповідними вироками судових органів до кримінальної відповідальності за злочини, вчинені в Україні); за інформацією, яка міститься в поданні від 09.08.2023 року № 4/2-1346 Управлінням міграційного контролю ГУНП в Дніпропетровській області можливе продовження скоєння Відповідачем суспільно небезпечних діянь та кримінальних правопорушень на території України; а тому враховуючи відсутність законних підстави для перебування на території України останньої, та відповідно, відсутності можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим Відповідач самостійно територію України не покине, просить задовольнити позов з заявлених в ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначив, що вона дійсно у липні 2018 року перетнула на в`їзд кордон України, де і перебуває по теперішній час. Вона проживала разом із чоловіком у місті Кілія Одеської області, проте вчиняла злочини, не мала офіційного місця роботи, і тому потрапила до місць позбавлення волі. Вона була обізнана про строки перебування на території України, проте дій на легалізацію свого перебування в Україні не здійснювала. Один раз зверталася до відділу ДМС за місцем мешкання з питань консультації, але офіційної заяви до державних установ України, не подавала. Також не зверталася із заявою про отримання статус біженця. Її громадянський паспорт як громадянки РФ знаходиться за місцем її реєстрації у Росії, де проживає її батько та її повнолітня донька. Хоче залишитися в Україні, бо їй тут подобається.

Заслухав сторони, дослідив підстави та обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог п. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Судом встановлено, що Громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Горький, РФ, востаннє прибула до України 06.07.2018 р. з Російської Федерації, та з того часу з України не виїжджала, що підтверджено інформацією у веб-інтерфейсі інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон.

Втративши підстави для подальшого перебування на території України, не здійснила дій на легалізацію свого перебування в Україні, Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зверталася, інформація щодо визнання вищезазначеної громадянки Громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Горький, РФ, востаннє прибула до України 06.07.2018 р. з Російської Федерації, та з того часу з України не виїжджала.

Будучи обізнана про строк перебування громадянам іноземних держав на території України, з території України до завершення встановленого строку не виїхала, дій на легалізацію свого перебування в Україні не здійснила.

З інформації, яку надала ОСОБА_1 , в Автобіографії від 28.06.2023 р. (копія Автобіографії від 28.06.2023 додається), Відповідач прибула на територію України востаннє 06.07.2018 року до свого чоловіка гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким укладено шлюб на території РФ 21.04.2017 року. Останнє місце проживання в Україні - АДРЕСА_1 .

Уповноваженими службовими особами Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області відносно громадянки російської федерації ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №000729 від 22.10.2019 року у якому зафіксовано порушення законодавства відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №000727 від 22.10.2019 року, відповідно до якої на вищезазначену громадянку російської федерації накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Адміністративний штраф не сплачено, постанова не оскаржена.

Керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області, 22.10.2019 року відносно громадянки російської федерації ОСОБА_1 прийнято рішення № 5 про примусове повернення в країну походження, яким останню зобов`язано залишити територію України у термін до 21.07.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вищезазначеного Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Вищезазначена громадянка з рішенням Кілійського районного відділу ГУ ДМС у Одеській області №5 від 22.10.2019 року ознайомлена, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 22.11.2019 року не виїхала за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконала.

Крім того, перебувачи на території України, ОСОБА_1 скоювала ряд корисних злочинів, направлених проти власності, офіційного місця роботи в Україні не мала, осіб на утриманні не мала, та була засуджена:

1) 19.06.2020 року Приморським районним судом м. Одеси заст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України була звільнена від відбуття покарання строком на 1 рік;

2) 19.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2, 15 ч.2 - 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2020 року остаточно призначити покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

3) 23.05.2022 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.1 , 185 ч. 2, ст. 15 ч.2- 185 ч.2, ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на строк 2 роки позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Малиновського р/с м. Одеси від 19.05.2021 року визначити остаточне покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

4) 03.05.2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч.4 КК України визначити остаточне покарання за цим вироком та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонним судом від 23.05.2022 року шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 26.01.2021 року зарахувавши таким чином у силу другого речення ст.70 ч.4 КК України у строк покарання за цим вироком, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

10.08.2023 року Заводським відділом у м. Кам`янському ГУДМС у Дніпропетровській області отримано подання Управління міграційного контролю Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 09.08.2023 року № 4/2-1346, де зазначено, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 11.08.2023 з Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» звільняється гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 03.05.2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення; раніше засуджена 19.06.2020 року Приморським районним судом м. Одеса за ч.12 ст.185 КК України на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; раніше засуджена 19.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.185 КК України, до 1 року позбавлення волі; раніше засуджена 23.05.2022 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на строк 2 роки.

28.06.2023 р. представником Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» на адресу Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було надано характеристику, автобіографію та довідку з фото засудженої ОСОБА_1 , копію паспорта громадянки Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , виданого 25.05.2016 р., терміном дії до 25.05.2021 р.

Керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 11.08.2022 відносно вищезазначеного громадянки ОСОБА_1 прийнято рішення про примусове її повернення до країни проходження, проте як встановлено особа не має доходу та джерела фінансування, а також чинного документу на підтвердження особи та її громадянства, з врахуванням того що паспорт за яким здійснила перетин Державного кордону ОСОБА_1 , втратив свою дію 25.05.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Однак станом на день подачі позову відповідач не має діючого документу на підтвердження своєї особи, що дозволило б їй самостійно залишити територію України, як і джерела доходу (фінансування) для виїзду за межи України.

Таким чином, відповідачем не було вжито заходів, передбачених п. 8 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, відповідно до якого заяви про продовження строку перебування на території України (заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

А тому, суд критично відноситься до посилань відповідчки про те, що вона має право на перебуванні в Україні, бо бажає тут залишитися, з врахуванням не вчинення дій ОСОБА_1 для легалізації свого перебування в Україні.

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не зверталась. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно Відповідача відсутня.

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 відсутні підстави для перебування на території Україні, виключний перелік яких визначено статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та разом з цим, зважаючи, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилась від виконання раніше прийнятого відносно неї рішення про примусове повернення до країни походження, Заводським відділом у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до абзацу першого частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI.

Отже існує ризик її подальшої втечі та переховування від органів міграційної служби та невиконання рішення щодо примусового видворення, так як раніше будучи обізнаною про строк перебування в Україні ОСОБА_1 його не дотрималася, як і не виконала припису щодо виїзду за межі України винесеного ще у 2019 році.

На підставі вище зазначеного суд вважає що позивачем доведено обставини які підтверджені належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами про те, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення з України, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик її втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України, на підставі чого позовна заява є обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат вирішити згідно ст.ст. 139, 143 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив :

Позовні вимоги Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 «про затримання та поміщення до пунту тимчасового перебування інозенців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України, громадянки Російської Федерації», - задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 18 ст. 289 КАС України на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Івченко Т. П.