Справа № 160/17375/22
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -
1. 02.11.2022 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 21.10.2022 позовна заява Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про:
- визнання дій, за наслідком яких ОСОБА_1 , будучи суб`єктом владних повноважень за наслідком дорожньо-транспортної пригоди, завдав Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди протиправними;
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди у розмірі 265023,76 грн.
2. За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Віхровій В.С.
3. Ухвалою суду від 07.11.2022 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
6. Ухвалою суду від 06.12.2022 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позову на п`ять днів з отримання ухвали суду.
7. Ухвалою суду від 21.12.2022 позовну заяву повернуто позивачеві.
8. 02.01.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшли направлені позивачем документи на виконання ухвал суду від 07.11.2022 та 06.12.2022.
9. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 про повернення позовної заяви скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
10. Матеріали справи надійшли до суду 24.04.2023, на підставі розпорядження від 24.04.2023 № 220д призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_2 у тривалому відрядженні, за результатами якого справу передано на розгляд судді Вербі І.О.
11. Ухвалою суду від 01.05.2023 позовну заяву Департаменту патрульної поліції залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом надання: доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме копії наказу про відшкодування шкоди ОСОБА_1 , інформації щодо його прийняття, та у разі пропущення тримісячного строку звернення до суду; клопотання про поновлення строку звернення до суду із відповідним обґрунтуванням причин його пропуску та наданням підтверджуючих документів, за наявності.
12. 15.05.2023 засобами поштового зв`язку до суду на виконання вимог ухвали від 01.05.2023 надійшла заява про поновлення строків звернення до адміністративного суду.
13. Ухвалою суду від 22.05.2023 відмовлено у відкритті провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання дій, за наслідком яких ОСОБА_1 , будучи суб`єктом владних повноважень за наслідком дорожньо-транспортної пригоди завдав Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди, протиправними.
14. Ухвалою суду від 22.05.2023 заяву Департаменту патрульної поліції про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного процесуального строку задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення та поновити строк звернення до адміністративного суду Департаменту патрульної поліції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди; прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у позивача; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.
15. 06.06.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву.
16. 19.06.2023 на електронну адресу суду та 23.06.2023 засобами поштового зв`язку надійшли пояснення позивача.
17. 05.07.2023 засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив.
18. Внаслідок допущення сержантом поліції Спасьонним В.І. порушень пункту 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, належний Департаменту патрульної поліції автомобіль отримав механічні пошкодження, а отже Департаменту завдано матеріальних збитків.
20. При розгляді адміністративної справи ОСОБА_1 свою вину в порушенні правил дорожнього руху визнав повністю.
21. Відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції, шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.
22. Враховуючи вищевикладене, внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 . Департаменту патрульної поліції було завдано матеріальну шкоду у розмірі 265023,76 грн, яку і зобов`язаний відшкодувати відповідач.
23. У поясненнях позивач зазначив, що службове розслідування щодо завдання матеріальної шкоди за наслідком скоєння ОСОБА_1 ДТП не проводилось; вина у заподіянні шкоди Департаменту патрульної поліції з вини ОСОБА_1 була встановлена рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за наслідком якого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності; Департамент патрульної поліції до відповідача з пропозицією добровільного відшкодування матеріальної шкоди не звертався.
24. У відповіді на відзив позивач додатково зазначив, що вина відповідача підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ 271015 від 26.11.2021; схемою ДТП; поясненнями свідка а саме, заступника командира роти ТОР ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 , та самого ОСОБА_1 ; постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.
25. Статтею 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству в одному (або кількох) з випадків, передбачених зазначеною статтею.
26. Положеннями частини другої статті 130 КЗпП передбачено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.
27. З вказаного вбачається, що законодавець, як одну із умов покладання відповідальності на працівника наводить вину заподіювана шкоди, не конкретизуючи її форму. З огляду на це, очевидно, що вирішальне значення має те, що шкода завдана саме з вини відповідача, а не конкретна її форма (умисел чи необережність).
28. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
29. Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
30. За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавства підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.
31. Відповідно до пункту 2 IV Розділу Посадової інструкції інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про затвердження посадових інструкцій» від 13.07.2018 № 3202, зазначено, що інспектор взводу роти ТОР несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до законодавства.
32. Враховуючи, що відповідачем було пошкоджено службовий автомобіль внаслідок його протиправної поведінки (порушення ПДР), з його вини (яка встановлена постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022) як заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою (так як саме діяння відповідача та недотримання правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження), наявні всі підстави для задоволення позову Департаменту патрульної поліції в повному розмірі та стягнення відповідних коштів.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
33. Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
34. За загальним правилом, під час вирішення справ даної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.
35. Разом з тим, оскільки у Законі України «Про Національну поліцію» відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським при виконанні ним службових обов`язків, а тому слід прийти до висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення інших нормативно-правових актів.
36. 31.10.2019 набув чинності Закон України № 160-ІХ від 03.10.2019 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
37. Слід зазначити, що договір про повну матеріальну відповідальність Департаментом патрульної поліції з відповідачем не укладався.
38. Разом з цим, слід наголосити, що факт нанесення відповідачем матеріальної шкоди позивачу був встановлений постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 по справі № 216/7670/21, тобто у момент, коли вже набув чинності Закон України № 160-ІХ від 03.10.2019 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», а тому позивач мав керуватися положеннями цього закону при вирішенні питання про притягнення відповідача до відповідальності.
39. При цьому, слід звернути увагу суду на той факт, що Департаментом Патрульної поліції не було дотримано вимоги статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в частині проведення службового розслідування та притягнення відповідача до матеріальної відповідальності на підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції.
40. Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
41. Залежно від форми вини та наявності або відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 6 Закону № 160-ІХ, особа несе повну або обмежену матеріальну відповідальність.
42. Водночас, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 по справі № 216/7670/21 не встановлено форму вини відповідача, а саме: порушення правил дорожнього руху та пошкодження автомобіля внаслідок умисних дій чи з необережності.
43. Зважаючи на вищенаведене, оскільки позивач не надав доказів про те, що шкода завдана внаслідок умисних протиправних дій відповідача, слід прийти до висновку, що підстави для притягнення останнього до повної матеріальної відповідальності, навіть у випадку дотримання положень статті 8 цього Закону, були б відсутні.
45. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом з 01.07.2021 становить 2294 грн.
47. Однак, враховуючи порушення позивачем положень вищевказаної норми закону, вважаємо, що навіть підстави для часткового задоволення позовних вимог у вказаній справі відсутні.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
48. Згідно витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 19.06.2018 № 580 о/с сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
49. Згідно витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 04.12.2019 № 947 о/с сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, де останній працює по теперішній час.
50. 26.11.2021 приблизно о 17 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота Пріус», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Н-11, Криничанський район, Дніпропетровської області не врахував дорожню обстановку та її зміну, залежно від неї не обрав безпечної швидкості руху щоб контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, своєчасно та відповідно не відреагував на зміни дорожньої обстановки внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду кущі та дерево, а в подальшому допустив перекидання автомобіля.
51. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 271015.
52. У судовому засіданні відповідач вину визнав, розкаявся у вчиненому та постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 у справі № 216/7670/21, яка набрала чинності 01.02.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
54. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
55. Згідно частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
56. Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
57. Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
58. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580-VIII).
59. Згідно частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
60. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (частина перша статті 60 Закону № 580-VIII).
61. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
62. Частиною третьою статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.
63. 03.10.2019 Верховної Радою України прийнято Закон України № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-IX), яким визначені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
64. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).
65. Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
66. Частиною другою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
67. Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (стаття 4 Закону № 160-ІХ).
68. Особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (частина перша статті 5 Закону № 160-ІХ).
69. Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
70. Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
71. Згідно частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
72. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).
73. Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (частина третя статті 8 Закону № 160-ІХ).
74. Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).
75. Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
76. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина друга статті 10 Закону № 160-ІХ).
77. Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування (частина четверта статті 10 Закону № 160-ІХ).
78. У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (частина перша статті 12 Закону № 160-ІХ).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
79. За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.
80. Відповідно до пункту 2 IV Розділу Посадової інструкції інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про затвердження посадових інструкцій» від 13.07.2018 № 3202, зазначено, що інспектор взводу роти ТОР несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до законодавства.
81. Судом не беруться до уваги посилання позивача на норми Кодексу законів про працю України, яким врегульовані, зокрема, питання притягнення працівників до матеріальної відповідальності, оскільки підстави та порядок притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», який набрав чинності 31.10.2019, тобто, нормами спеціального законодавства.
82. Відтак, під час вирішення питань щодо притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності застосуванню підлягають саме положення зазначеного Закону, відповідно до частини першої статті 2 Закону № 160-ІХ дія якого поширюється на осіб рядового та начальницького складу Національної поліції України.
83. Суд зауважує, що факт нанесення відповідачем матеріальної шкоди Департаменту патрульної поліції був встановлений 01.02.2022 з набранням законної сили постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 у справі № 216/7670/21, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
84. Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
85. Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зумовленої протиправними діями відповідача, позивачу було спричинено шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля, що не заперечується сторонами.
86. Оскільки, як станом на 26.11.2021 (день ДТП), так станом на 01.02.2022, коли вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення за участю службового транспортного засобу, за пошкодження якого позивач бажає відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, було підтверджено, вже набув чинності Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ, позивач мав дотримуватися вимог вказаного Закону.
87. Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою (відшкодування шкоди, завданої військовозобов`язаним чи резервістом під час проходження ним зборів), четвертою (в разі відмови особи від її добровільного відшкодування) та п`ятою (у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності) цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (у разі звільнення особи зі служби).
88. У цьому спорі не розглядається питання відшкодування шкоди, завданої військовозобов`язаним чи резервістом під час проходження ним зборів або питання пов`язане з притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності
89. Матеріалами справи не підтверджується, що позивача звільнено зі служби у поліції, відповідні докази на вимогу суду, викладену у пункті 35 ухвали суду від 22.05.2023, не надані. Таким чином, не є застосовними норми статті 12 Закону № 160-ІХ.
90. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).
91. При цьому, розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).
92. Суд зазначає, що заява про проведення транспортно-товарознавчого дослідження, складена лише 19.04.2022, тобто більш ніж через 4 місяці після ДТП, а рішення суду, яким встановлені причини завдання шкоди та винна особа встановлені судом у рішенні від 20.01.2022, яке набрало законної сили 01.02.2022. Позивач зазначає про отримання такого рішення із відміткою про набрання ним законної сили 18.10.2022 (у заяві по поновлення строку звернення до суду).
93. Факт завдання шкоди був виявлений у день ДТП - 26.11.2021, наявність відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб з приводу факту завдання шкоди матеріалами справи не підтверджена. Однак, про факт ДТП обов`язково мала бути доповідь керівництву, оскільки службовим автомобілем керував поліцейський (відповідач) та пасажиром був поліцейський ОСОБА_3 .
94. Отже протягом 3 діб з дати виявлення факту завдання шкоди мало бути призначено службове розслідування.
95. Однак, згідно наданих позивачем пояснень службове розслідування щодо завдання матеріальної шкоди за наслідком скоєння ОСОБА_1 ДТП не проводилось, наказу про відшкодування шкоди, завданої особою, начальником не приймалось, пропозицій щодо добровільного відшкодування шкоди відповідачу не надано.
96. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивачем не дотримано вимог статті 8 Закону № 160-ІХ, що є порушенням встановленого законом порядку відшкодування завданої шкоди, у зв`язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
97. З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
98. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
100. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба