Справа № 522/10689/23-Е
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/298/23
УХВАЛА

10 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Укрсиббанк про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до АТ Укрсиббанк про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

07.06.2023 ухвалою суду справу № 522/10689/23-Е передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

04.07.2023 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду справу № 522/10689/23-Е повернуто до Приморського районного суду м. Одеси, як помилково направлену, яка надійшла до суду 20.07.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначає, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Європейський суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У даній позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними (неправомірними) дії АТ «Укрсиббанк» у частині відмови у реалізації права на пільгове обчислення процентної ставки у розмірі 0 %, визначеного п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та зобов`язати АТ «Укрсиббанк» здійснити перерахунок та повернути кошти, безпідставно списані з розрахункового рахунку та безпідставно зараховані у якості сплати процентів за кредитними договорами № 0 від 10.12.2017, № 0 від 11.07.2019 та № 0 від 17.10.2020.

Тобто, заявлені позивачем вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом позивач керувався ст.ст. 6, 17, 104 КАС України і дана справа зареєстрована канцелярією суду у відповідності з вимогами Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України з індексом "2-а" - адміністративні справи, адміністративні позови.

Отже, даний спір відповідно до приписів ч. 1 ст. 19 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, проте позивач звернувся до суду загальної юрисдикції в порядку адміністративного судочинства, тому у прийнятті даного позову слід відмовити.

Водночас суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до відповідного суду загальної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Укрсиббанк про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик