Справа № 420/14902/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа, 1, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 23 червня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради що полягає у не скасуванні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 09.12.2022 року серії ОДП №8768105 відносно ОСОБА_2 і не винесенні аналогічної постанови відносно ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 09.12.2022 року серії ОДП №8768105 відносно ОСОБА_2 та винести аналогічну постанову відносно ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 09.12.2022 відповідачем протиправно винесено постанову щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу, оскільки ОСОБА_2 в той час перебував на окупованій території України і фізично не міг знаходитись на вулиці Дерибасівській в місті Одесі та здійснити зупинку автомобілю в забороненому місці. Останні три роки автомобілем, водій якого 09.12.2022 здійснив зупинку у забороненому місці, користується саме позивач ОСОБА_1 . Про такі обставини позивач повідомляв відповідача, однак той відмовився скасувати попередню постанову відносно ОСОБА_2 та скласти відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з чим останній був змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 28 червня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

30.06.2023 до суду надійшла заява (вх..№ЕС/6717/23) позивача про усунення недоліків позову з додатком квитанції № від 30.06.2023 про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн.

Ухвалою судді від 05.07.2023 ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрити провадження у адміністративній справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

11.07.2023 до суду (вх.№ЕП/26568/23) від Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.

Дослідивши матеріали спрви суд дійшов висновку, що справа не підсудна Одеському окружному адміністративному суду та підлягає передачі за підсудністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" -

тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), а так само створення перешкод водіям транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), у зупинці або стоянці -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст.279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з результатами розгляду відповідачем його заяви, скерованої відповідно до ст.279-3 КУпАП про визначення його особою, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, що передбачено ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, згідно з п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 20 КАС України).

Суд зазначає, що викладення позовних вимог у відповідності до приписів ст.5 КАС України не є визначальним для користь для висновку, що спір є публічно-правовим.

Отже, справа про оскарження рішення, дії чи бездіяльності при розгляді заяви відповідно до ст.279-3 КУпАП та винесення постанови суб`єктом владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності за КУпАП, підсудна місцевому загальному суду за місцем реєстрації/проживання позивача або за місцем розташування відповідача, на вибір особи яка оскаржує постанову.

Таким чином, ця справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Приписами частини 1 та 2 статті 30 КАС України встановлено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Разом з тим, частиною 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право розгляду справи «компетентним судом», «судом встановленим законом» на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення.

Так, зокрема в рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторив, що як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу № 420/14902/23 за територіальною підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 20, 30, 171, 243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Передати матеріали адміністративної справи №420/14902/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Приморського районного суду м. Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА