Справа № 320/3153/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3153/22 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та здійснити перерахунок та доплату позивачу різниці між нарахованою пенсією без обмеження її максимальним розміром та фактично виплаченим розміром пенсії з 20.12.2016.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій скасувати його як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та винести нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Правова позиція апелянта обґрунтована тим, що останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, адже норми ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які встановлювали обмеження максимального розміру пенсії, а також аналогічні приписи Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», були чинними на час звернення позивача із цим позовом. Крім іншого, обмеження пенсії максимальним розміром застосовується не лише для призначення, а й для перерахунку пенсії.

Крім того, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове, яким задовольнити первісні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що полягала у відмові перерахувати та здійснити доплату за заявою ОСОБА_1 його пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що судом першої інстанції розглянуті інші, ніж були заявлені у позовній заяві, вимоги.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Крім того, пунктом 3 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та з 01.07.2014 остання виплачується із застосуванням максимального розміру.

05.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, зокрема, про перерахунок та виплату пенсії з 20.12.2016 без обмеження максимальним розміром.

Листом від 06.11.2021 №1000-0203-8/112476 відповідач повідомив, що розмір належної до виплати пенсії позивачу встановлено відповідно до законодавства з урахуванням положень ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи, що відповідач невірно нараховує йому пенсію, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження розміру пенсії позивача до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262-XII, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що для звернення до адміністративного суду встановлений шестимісячний строк, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з 27.07.2021, а не з 20.12.2016.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Вирішуючи цей спір, Київський окружний адміністративний суд виходив з того, що предметом позову є:

- визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та здійснити перерахунок та доплату позивачу різниці між нарахованою пенсією без обмеження її максимальним розміром та фактично виплаченим розміром пенсії з 20.12.2016.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що, з урахуванням заяви представника позивача про усунення недоліків від 23.06.2022 позовні вимоги були викладені у наступній редакції:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум.

При цьому, саме щодо таких позовних вимог судом першої інстанції було відкрито провадження у справі відповідно до ухвали від 30.06.2022.

Відтак, неправильно визначивши предмет спору, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для його часткового задоволення, у зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із змісту Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 у справі №320/5227/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо застосування обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при проведенні виплати пенсії з 01.01.2016, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 без обмеження її максимального розміру та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на згадане судове рішення було повернуто.

За правилами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином рішення суду у справі №320/5227/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ у Київській області щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.01.2016 набрало законної сили 31.03.2023.

Отже, на етапі апеляційного перегляду судовою колегією встановлено існування такого, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що з урахуванням наведених вище норм п. 4 ч. 1 ст. 238 та ч. 1 ст. 319 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови ГУ ПФ у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум, які були заявлені позивачем, однак не були розглянуті судом першої інстанції, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Аналіз змісту позовної заяви свідчить, що будь-яких аргументів в обґрунтування протиправності дій чи бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення перерахунку та доплати ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум, а також вимог про вчинення відповідачем відповідних дій позовна заява не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, підстави цього позову ґрунтуються виключно на незгоді позивача з відмовою відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, а жодних застережень щодо незгоди з відмовою ГУ ПФ у Київській області у перерахунку і доплати позивачу пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії позовна заява, як уже було наголошено вище, не містить.

Згідно ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що жодних підстав щодо необхідності задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум у позовній заяві не викладено, а розгляд підстав позову, що не були заявлені до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не наділений, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні зазначеної вище позовної вимоги.

Крім того, з аналогічних підстав не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що полягала у відмові перерахувати та здійснити доплату за заявою ОСОБА_1 його пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії, оскільки, як свідчать матеріали справи, така вимога до суду першої інстанції не була заявлена.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, а рішення суду - скасувати із закриттям провадження в одній частині та відмовою у задоволенні позовних вимог в іншій.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення перерахованої пенсії та фактично виплачених сум - відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

О.М. Ганечко