Справа № 160/20461/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
секретаря судового засідання: Дивнич Д.І.,
представника позивача: Солодухіна Є.Г.,
представника відповідача: Понамаренка О.О.,
27.01.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він вказав, що відповідач ігнорує те, що 01.09.2022 позивачем подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2022 року, де в рядку 18 зазначено різницю між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету 291823,00 грн зі знаком «-» та виправлено Додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість. Уточнюючий розрахунок №3 прийнято відповідачем 01 вересня 2022р., що підтверджується квитанцією №2.
14.03.2023 представником позивача направлено до суду письмові пояснення, в яких останній вказав, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» від 13.12.2022р. №2836-ІХ, який набрав чинності 03.01.2023, викладено підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України: «... У разі самостійного виправлення платником податків, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені (абц. 14). Тобто, законодавець вніс відповідні зміни і звільнив таких платників податків від відповідальності за певних умов та поширив його дію на момент виникнення спірних правовідносин.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Надаючи оцінку оскарженому податковому повідомленню - рішенню суд виходить з такого.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.04.2022 ТОВ «ХІМРЕАГЕНТ» подано декларацію з податку на додану вартість за лютий 2022 року, яка прийнята податковим органом 22.04.2022, що підтверджується квитанцією №2.
28.05.2022 позивачем подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок (надалі - уточнюючий розрахунок №1) за лютий 2022 року, де в рядку 18 зазначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 291823,00 грн. та додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», де в таблиці 2.2 розділу II Додатку 1 зазначено відомості про коригування податкового кредиту за лютий 2022 року. Уточнюючий розрахунок №1 прийнято відповідачем, що підтверджується квитанцією від 28.04.2022 №2.
31.08.2022 позивачем поданий Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок (надалі - уточнюючий розрахунок №2) за лютий 2022 року, де в рядку 18 повторно зазначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у сумі 291823,00 грн. та додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість, в якому змінено період складання коригування податкового періоду з лютого 2022 на грудень 2021 року.
Уточнюючий розрахунок №2 прийнято відповідачем 31.08.2022, що підтверджується квитанцією №2.
Як вказав представник позивача, подаючи даний уточнюючий розрахунок №2 ТОВ «ХІМРЕАГЕНТ» продублювало зобов`язання з податку на додатку вартість, помилково відобразивши зміни в таблиці 2.1 розділу II додатку 1, а не в таблиці 2.2 розділу II додатку 1. Необхідність уточнення даних податкової звітності з ПДВ за лютий 2022 обумовлена тим, що розрахунки коригування податкових зобов`язань були подані контрагентом позивача ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» в лютому 2022 року за податковими накладними за грудень 2021 року, а саме: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 17.02.2022 №563 до податкової накладної від 16.12.2021 №151, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 17.02.2022 №564 до податкової накладної від 16.12.2021 №152, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 17.02.2022 №565 до податкової накладної від 16.12.2021 №153, з урахуванням чого в уточнюючому розрахунку №1 в таблиці 2.2 розділу II Додатку 1 позивач мав би зазначити відомості про коригування податкового кредиту за грудень 2021 року, а не лютий 2022 року.
Виявивши дану помилку, 01.09.2022 позивачем подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок (надалі - уточнюючий розрахунок №3) за лютий 2022 року, де в рядку 18 значено різницю між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету 291823,00 грн. зі знаком «-» та виправлено Додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість. Уточнюючий розрахунок №3 прийнято відповідачем 01.09.2022, що підтверджується квитанцією №2.
Таким чином з наведеного видно, що подавши 01.09.2022 уточнюючий розрахунок №3 позивач відкоригував допущену раніше помилку щодо суми податкових зобов`язань, яка сплачується до державного бюджету, вказавши суму 291823,00 грн. зі знаком «-».
У своєму відзиві відповідач також вказує, що як вбачається з витягу з інтегрованої картки платника податків з ПДВ за 2022 рік у зв`язку із самостійним поданням уточнюючого розрахунку 31.08.2022 року, у ТОВ «ХІМРЕАГЕНТ» виникла недоїмка з ПДВ у сумі 291823 грн. станом на 31.08.2022 року, тобто без урахування даних уточнюючого розрахунку №3 від 01.09.2022.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків винен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ним Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, шо виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Статтею 200 ПК України визначено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Так, відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 7 розділу VI Порядку №21 передбачено, що платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1.
Відповідно до абз. 4 п. 50.1 ст. 50 ПК України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним.
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Відповідно до положень п.120.2. ст. 120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.
Суд зазначає, що вищенаведені правові норми передбачають застосування штрафу до платника податків у тому випадку коли за результатами самостійного виправлення даних раніше поданої податкової звітності сума грошових зобов`язань такого платника, яка мала бути сплачена до бюджету збільшується, тобто має місце заниження податкових зобов`язань, однак у випадку ТОВ «ХІМРЕАГЕНТ» таке заниження не мало місця, оскільки позивачем, шляхом подання уточнюючого розрахунку №3 було відкориговано суму завищення податкових зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за лютий 2022 року, яку ним було помилково визначено у розмірі 291823 грн..
Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що об`єкт застосування штрафу в межах спірних правовідносин відсутній.
Відповідно до ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн. 00 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 23.03.2023.

Суддя О.В. Царікова