Справа № 405/5599/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5599/22
Провадження №2-а/405/50/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/5599/22 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №011001, винесену 11.10.2022 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенком В.В., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн., а саме: «Внесення (зазначення) вантажовідправником недостовірних відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, який перевозиться, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа, які перевищують параметри, встановлені законодавством, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільним дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні», та закрити провадження у справі, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень є незаконним, та таким, що було прийняте із недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, оспорюване рішення винесено відповідачем з порушенням вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури України від 27.09.2021 №512, і, зокрема, останнє винесено не на встановленій формі бланку із самовільним визначенням порядку та змісту її складання, в той час, як законодавець чітко регламентував визначений порядок та спосіб прийняття подібних рішень. Крім того, посадовими особами відповідача допущено порушення процесуального закону щодо повідомлення його (позивача) про розгляд справи та підготовки для захисту своїх прав, надання пояснень та документальних доказів, та, відповідно порушення його процесуальних прав, що призвело до позбавлення його процесуального права бути присутнім при розгляді справи, та призвело до винесення необґрунтованого та протиправного рішення.

Також зазначив, що обов`язковою умовою для настання відповідальності за ст. 132-2 КУпАП повинен бути чітко зафіксований факт перевищення вагових параметрів, який може бути встановлений лише за процедурою зважування транспортного засобу, в той же час, у відповідача відсутні належні та допустимі докази того, що транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевезення вантажів 31.08.2022 року перевищував нормативні вагові параметри, які зазначені у товарно-транспортній накладній №097306 від 31.08.2022 року. Окрім того, відсутній факт зважування, а відтак не можна обґрунтовано стверджувати, що внесено недостовірні дані у товарно-транспортну накладну.

Позивач також зазначив, що транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , 31.08.2022 року був зупинений працівниками патрульної поліції не в зоні дії габаритно-вагового контролю, а за 1,5 км від габаритно-вагового контролю і місцем зупинки є як мінімум 5 поворотів, звідки міг потенційно виїхати транспортний засіб, при цьому, посадові особи патрульної поліції в ході вивчення ситуації та встановлення об`єктивних даних винесли постанову про накладення адміністративного стягнення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №161704 від 13.08.2022 року о 13 год. 05 хв., та, крім того, зателефонували працівнику Відділу державного контролю на транспорті у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті з метою проведення додаткової перевірки транспортного засобу на предмет перевищення вагових параметрів. Приблизно через 10 хв. прибув працівник Відділу державного контролю на транспорті у Кіровоградській області та ознайомився з наданими йому документами., зафіксував надані йому свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та причепу, посвідчення водія та товарно-транспортну накладну, решту документів зафіксовано не було, поряд з цим, відповідно до ст.21 Порядку проведення перевірок на дорозі (рейдових перевірок), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадовою особою, що провела перевірку складається акт за формою, проте жодних актів відносно водія транспортного засобу ОСОБА_2 або відносно автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 відповідно до зазначеного Порядку посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті не складалося.

Окремо позивач зазначив, що транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 проходив зважування за адресою місцезнаходження ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ», що підтверджується чеком зважування на ваговому обладнанні, яке належить останньому, при цьому, зважування проходило о 12 год. 56 хв., та відповідно до договору купівлі-продажу від 30.08.2022 року ним (позивачем) у ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ» придбавалося 21 700 кг пшениці, а о 13 год. 05 хв. працівниками поліції вже було зупинено транспортний засіб, тим самим, за 10 хв. водій фізично не міг додатково завантажити транспортний засіб на загальну вагу 38 972 кг.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відсутні належні та допустимі докази того, що транспортний засіб MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевезення вантажів 31.08.2022 року перевищував нормативні вагові параметри, які зазначені у товарно-транспортній накладній №097306 від 31.08.2022 року, відсутній факт зважування, а відтак не можна обґрунтовано стверджувати, що внесені недостовірні дані у товарно-транспортну накладну, на підставі чого відповідачем не доведено склад правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду також не надходили.

Від відповідача Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позов, зареєстрований в суді 07.12.2022 року за вх. №24177, в якому (відзиві) відповідач на обґрунтування заперечень щодо позову зазначив, що 31.08.2022 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області здійснювалась перевірка у Кропивницькому районі відповідно до направлення № 014212 від 29.08.2022 та графіку спільної мобільної групи з працівниками ГУ НП в Кіровоградській області на серпень 2022 року. Під час перевірки був зупинений транспортний засіб MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом WECON AW218L-SL, д.н.з. НОМЕР_2 , реєстраційний номер якого був закритий стороннім предметом, що унеможливлювало ідентифікацію зазначеного вантажного автомобіля за реєстраційним номером. Власником зазначеного транспортного засобу MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 . Під час здійснення рейдової перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки були надані документи, в т.ч. товарно-транспортна накладна на вантаж від 31.08.2022 року №097306, відповідно до якої маса транспортного засобу становила 39 800 кг. Під час встановлення обставин справи про розгляд адміністративного правопорушення відносно власника транспортного засобу ОСОБА_3 , яке полягало в ухиленні від проходження габаритно-вагового контролю (ст.132-1 КУпАП) було встановлено, що вага зазначеного транспортного засобу становила 54 627 кг, замість зазначеної в товарно-транспортній накладній від 31.08.2022 року №097306 - 39 800 кг. Факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом WECON AW218L-SL, д.н.з. НОМЕР_2 , був встановлений в результаті зважування у русі за допомогою модульної системи WIM29, яка складається з апаратного та програмного забезпечення, а також комунікаційної інфраструктури та розташована на автомобільній ділянці дороги Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя км 2+998. Інформація про перевищення вагових параметрів підтверджується інформаційною карткою «результати зважування у русі» від 31.08.2022 року із зазначенням часу (12:51 год.), яка містить інформацію про: тип транспортного засобу; фактичну зафіксовану вагу 54 627; допустиму масу транспортного засобу для даного типу; фото транспортного засобу у русі.

Крім того, відповідач зазначив, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, тобто, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перенавантаження транспортних засобів, є необґрунтованими.

Більш того, акти відносно водія ОСОБА_2 та автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 не складалися, оскільки в даному випадку до відповідальності притягується вантажовідправник, яким також є ФОП ОСОБА_1 , на підставі ст.132-2 КУпАП.

Окремо відповідач зазначив, що ним було вжито всіх заходів для належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку з неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без його участі, одночасно з цим, умисне неодержання поштової кореспонденції або неодержання поштової кореспонденції без поважних причин не може слугувати підставою для висновку про неналежне повідомлення особи про розгляд справи щодо притягнення до відповідальності. Крім того, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину в суді, та у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (абзац другий пункту 31) (Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних відносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року №820/4810/17).

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що на виконання вимог ст.19 Конституції України, ст.ст. 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, а тому просить у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд також зауважує, що позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстровану судом 08.12.2022 року за вх.№24320, поряд з цим, та враховуючи, що в даній категорії справ заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву, на підставі чого, подану позивачем відповідь на відзив слід залишити без розгляду, долучивши її до адміністративної справи №405/5599/22.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи поданий відповідачем відзив на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

З досліджених судом наданих сторонами по справі доказів встановлено та підтверджується, зокрема, письмовими доказами, за якими постановою про накладення адміністративного стягнення №011001 від 11.10.2022 року, яка винесена начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Романенком Володимиром Васильовичем, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.132-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн.

Зазначена постанова мотивована тим, що 31.08.2022 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було внесено недостовірні відомості до товарно-транспортної накладної від 31.08.2022 №097306 про масу вантажу, який перевозився вантажним автомобілем MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом WECON AW218L-SL, д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: зазначена маса 21 700 кг, а фактична маса - 38 972 кг, чим порушено вимоги оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеної уповноваженою особою суб`єкта владних повноважень - начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Романенком В.В. рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення №011001 від 11.10.2022 року.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору оренди транспортного засобу з екіпажем №Т3-01/22 від 02.02.2022 року та акту приймання-передачі транспортних засобів до Договору оренди від 02.02.2022 року за №Т3-01/22 від 02.02.2022 року, укладеним між Орендарем ФОП ОСОБА_1 та Орендодавцем ФОП ОСОБА_3 , Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду, серед іншого, транспортний засіб марки: МAN, модель: TGX 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: cпеціалізований вантажний контейнеровоз-С, та причіп марки: WEICON, модель: 2W218L-SL, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 серпня 2022 року, укладеного між ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ», як Продавцем, та ФОП ОСОБА_1 , як Покупцем, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця належний Продавцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору. Предметом договору є пшениця (врожаю 2021 року) , в кількості 21, 7 т (21 700 кг).

Загальна вартість товару, що продається за зазначеним договором становить 290 000 грн. (п.3.1 Договору).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 серпня 2022 року, укладеного між ТОВ «ВОРКХОРС», як Продавцем, та ФОП ОСОБА_1 , як Покупцем, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця належний Продавцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору. Предметом договору є пшениця (врожаю 2021 року) , в кількості 20, 4 т (20 400 кг).

Загальна вартість товару, що продається за зазначеним договором становить 246 000 грн. (п.3.1 Договору).

Крім того, п.2.1 Договорів визначено, що передача товару Покупцю відбувається відповідно в с. Бережинка, Кропивницького району Кіровоградської області та в с.Козирівка, Новгородківського району Кіровоградської області.

Відповідно до видаткових касових ордерів від 30.08.2022 року Покупець ФОП ОСОБА_1 здійснив розрахунок за придбаний у ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ» товар на суму 290 000 грн. та у ТОВ «ВОРКХОРС» товар на суму 246 000 грн., підстава: за покупку пшениці на підставі Договорів від 30.08.2022 року.

Відповідно до Актів приймання-передачі товару від 31 серпня 2022 року Покупець ФОП ОСОБА_1 підтвердив прийняття ним від Продавців товару - пшениці, вагою 21 700 кг, вартістю 290 000 грн. та пшениці, вагою 20 400 кг відповідно.

Судом також встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної №097306 від 31.08.2022 року, транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп, д.н.з. НОМЕР_2 , автомобільний перевізник: ФОП ОСОБА_1 , замовник: ФОП ОСОБА_1 , вантажоодержувач: ФОП ОСОБА_1 , здійснив перевезення пшениці насипом вагою брутто 39 800 (нетто 21 700) тон. Пункт навантаження: Кіровоградська область, с.Козирівка.

Власником зазначених транспортних засобів відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 є ОСОБА_3 , причому, транспортний засіб MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним контейнеровозом -С, маса без навантаження 10 735, повна маса 26 000, транспортний засіб WECON, д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим причепом ПР-контейнеровоз, маса без навантаження 4 920, повна маса 27 000.

Крім того, відповідно до чека зважування на ваговому комплексі SRP Weight 2016 Suhrume UA.TR.113-113076/20F-20 (Сертифікат відповідності, виданий 17.09.2020 року ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи»), належного ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ» транспортний засіб МАН, державний номер НОМЕР_1 з причепом, державний номер НОМЕР_2 , проходив зважування 31.08.2022 року о 12 год. 56 хв. у ТОВ «АГРО Н ХОЛДИНГ», та при зважуванні було зафіксовано загальну вагу: 39, 80 т (39 800 кг).

Судом також встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №014212 від 29.08.2022 року проводилась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) транспортних засобів автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів та на таксі на а/д Н-14 «Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв» км.75+812 у Кропивницькому, Голованівському, Новоукраїнському, Олександрійському районах щодо дотримання ними вимог чинного автотранспортного законодавства України в період з 29 серпня 2022 року до 02 вересня 2022 року, під час якої 31.08.2022 року було зупинено транспортний засіб MAN TGA 26.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом WECON AW218L-SL, д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами якого акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт складено не було.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 14 вказаного Закону передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344 визначено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (п. 5 Положення).

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема, спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

З огляду на зазначене слідує, що Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема, в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

В силу пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення рейдових перевірок затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Положеннями пункту 14 Порядку №1567 визначено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень (Закон №2344).

Крім того, відповідно до п. 21 Порядку проведення рейдових перевірок №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом під час проведення 31.08.2022 року рейдової перевірки (перевірки на дорозі) уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області не складався.

Відповідно до ст.132-2 КУпАП, в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі внесення (зазначення) вантажовідправником недостовірних відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, який перевозиться, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа, які перевищують параметри, встановлені законодавством, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до Примітки до зазначеної статті: «Відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником недостовірних відомостей про масу вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, настає у разі перевищення транспортним засобом, яким перевозиться зазначений вантаж, вагових нормативних параметрів, визначених законодавством».

За визначенням ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Тим самим, аналіз ст.132-2 КУпАП дає підстави для висновку про те, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення зафіксованого факту перевищення транспортним засобом, яким перевозиться зазначений вантаж, вагових нормативних параметрів, визначених законодавством.

Товарно-транспортна накладна відповідно до положень Закону України «Про автомобільний транспорт» це єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;

Відповідно до ст.48 зазначеного Закону при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до положень п.п. 21, 24 Порядку №879 у разі виявлення перевищення вагових параметрів вантажу, подальший рух транспортного засобу можливий лише за одночасного виконання наступних трьох умов: 1) здійснення оплати за проїзд великогабаритного транспорту; 2) поділу та перевантаження вантажу на декілька транспортних засобів; 3) повторного здійснення габаритно-вагового контролю.

Заборону подальшого руху транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів встановлено п.22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідач на обґрунтування правомірності винесеної відносно позивача постанови вказує на те, що факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу МАН , д.н.з. НОМЕР_1 та причепу НОМЕР_2 , та тим самим, внесення позивачем як вантажовідправником в товарно-транспортну накладну неправдивих даних були встановлені в результаті зважування у русі за допомогою системи WIM29, яка розташована на а/д Н-23 км 2+998, на підтвердження чого надав в якості доказу результати зважування в русі від 31.08.2022 року, час 12:51:56, поряд з цим, суд зауважує, що в зазначених документах відсутнє зображення як номерного знака транспортного засобу, так і фронтальне фото транспортного засобу, відсутні дані щодо власника транспортного засобу.

Інших належних доказів факту перевищення вагових параметрів транспортного засобу МАН, д.н.з. НОМЕР_1 та причепу НОМЕР_2 відповідачем не надано.

Відповідно до ст.249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення №011001 від 11.10.2022 року не відповідає зазначеним нормам Закону, оскільки не містить даних щодо наявності як акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а так само інформації щодо проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, при цьому, оскаржувана постанова містить лише фактичну масу транспортного засобу, однак, як саме було здійснено зважування транспортного засобута докази на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм у постанові не зазначено.

Крім того, суд зауважує, що із змісту оскаржуваної позивачем постанови не вбачається об`єктивним встановити у зв`язку з їх не зазначенням в останній, які саме докази в порядку ст.251 КУпАП досліджувалися посадовою особою - начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Романенком В.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст.132-2 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 та на підставі яких саме доказів посадовою особою Відділу було встановлено внесення недостовірних відомостей до товарно-транспортної накладної №097306 від 31.08.2022 року.

При цьому, суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень, яке оформлено у формі постанови про накладення адміністративного стягнення не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання в постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тим самим, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України відповідачем не подано належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивачем ОСОБА_1 було внесено недостовірні дані до товарно-транспортної накладної та останнім було порушено вимоги оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної, визначені ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.132-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Враховуючи відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.132-2 КУпАП, суд зазначає, що інші доводи сторін про правомірність чи неправомірність оскаржуваної постанови не впливають на вирішення судом справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на підставі чого, винесена уповноваженою особою відповідача постанова про накладення адміністративного стягнення №011001 від 11 жовтня 2022 року, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи задоволення позову, понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті, службовою особою якого винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 243,244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.245, 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №011001 від 11 жовтня 2022 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенком Володимиром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , як фізичну особу-підприємця, до адміністративної відповідальності за ст.132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова