Справа № 160/15741/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/15741/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року в адміністративній справі №160/15741/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути податковий борг в сумі 52069,55 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що заборгованість виникла внаслідок несплати визначених контролюючим органом податкових зобов`язань в загальному розмірі 52069,55 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 41660,97 грн.

В апеляційній скарзі, позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року в адміністративній справі №160/15741/21 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції внаслідок розгляду справи у порядку письмового провадження не було встановлено та досліджено питання наявності у особи, до якої заявлені вимоги про стягнення податкового боргу права власності на земельні ділянки, за які нарахований податковий борг, у зв`язку з чим рішення винесено на підставі неповно з`ясованих обставин, що призвело до винесення помилкового рішення у справі. Також апелянт наголошував на тому, що відповідачем дійсно отримано ухвалу про відкриття провадження про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи та в межах п`ятнадцятиденного строку встановленого ухвалою надав до суду від 15.07.2022 року обґрунтований відзив по справі про що свідчить квитанція поштового відділення, але суд ухвалив рішення через три дні після відправлення відповідачем відзиву, чим порушив право відповідача на подання відзиву, адже поштою за три дні неможливо доставити відповідну кореспонденцію, що з боку суду є порушенням норм процесуального права. Окрім того за текстом оскаржуваного рішенням суду відповідачу ухвалу було направлено повторно, що не відповідає дійсності, адже ним копію ухвали отримано тільки вже з написом : «повторно» та матеріали справи не містять інформації про отримання відповідачем ухвали первинно.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

В інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 52069,55 грн., який виник внаслідок несплати визначених контролюючим органом сум податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень рішень:

податкового повідомлення - рішення № 73793-0000 від 30.06.2017 термін сплати 29.08.2020 на суму 16659,09 грн. (повернулось з адреси відповідача з позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання»)

податкового повідомлення - рішення № від 30.11.2017 термін сплати 02.01.2018 на суму 622,55 грн. (отримано особисто відповідачем)

податкового повідомлення - рішення № -0410 від 27.04.2018 термін сплати 26.08.2018 на суму 16659,09 грн. (отримано особисто відповідачем)

податкового повідомлення - рішення № 55000-5450-0410 від 27.03.2019 термін сплати 26.08.2019 на суму 15510,36 грн. (отримано особисто відповідачем)

податкового повідомлення - рішення № -0410 від 20.05.2020 термін сплати 17.08.2020 на суму 3299,12 грн. (отримано особисто відповідачем)

Оскільки на момент виникнення боргу відповідач мав переплату в 680,66 грн., сума боргу по орендній платі становить 52069,55 грн.

31.08.2017 року сформована та направлена податкова вимога №16793-17 на адресу відповідача, яка отримана ним особисто 30.09.2017 року.

Даних щодо оскарження означених податкових повідомлень - рішень до суду не надано.

В ході розгляду справи позивачем подана заява по зменшенню розміру позовних вимог у зв`язку з частковим погашенням боргу відповідачем. Таким чином заборгованість з орендної плати на дату розгляду справи складає 41660,97 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що податковий борг зі сплати земельного податку є узгодженим, відповідачем доказів погашення податкового боргу до суду не надано, а тому суд визнав позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а податковий борг - стягненню з ОСОБА_2 .

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим Кодексом України.

Підпунктом 14.1 статті 14 ПК України визначені поняття, що у цьому Кодексі вживаються в такому значенні:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) (п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно з пп. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування в даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, на підставі та в черговості, що встановлені ПК України, тощо.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення зі сплати земельного податку № 73793-0000 від 30.06.2017 термін сплати 29.08.2020 на суму 16659,09 грн, № від 30.11.2017 термін сплати 02.01.2018 на суму 622,55 грн, № -0410 від 27.04.2018 термін сплати 26.08.2018 на суму 16659,09 грн № 55000-5450-0410 від 27.03.2019 термін сплати 26.08.2019 на суму 15510,36 грн, № -0410 від 20.05.2020 термін сплати 17.08.2020 на суму 3299,12 грн., які відповідачем не оскаржені.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначало, що відповідно до п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України боржнику, ОСОБА_1 31.08.2017 року сформована та направлена податкова вимога №16793-17, яка отримана ним особисто 30.09.2017 року

Як зазначено вище, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, враховуючи що відповідач не виконав обов`язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, не сплатив у добровільному порядку податковий борг з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 41660, 97 грн.

Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у вказаному розмірі.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 року по справі № 904/4966/20 за позовною заявою Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетролвської обласної державної адміністрації, Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь місцевого бюджету Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (52720, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Українське, вул. Гагаріна, буд. 1; ) заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 48770,43 грн. Розірвано договір оренди землі від 17.09.2007 року, укладений між Петропавлівською районною державною адміністрацією (52700, Дніпропетровська область, смт. Петропавлівка, вул. Героїв України, буд. 62, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії №24 Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.04.2009 за №15. Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повернути земельну ділянку загальною площею 19,7437 га, яка знаходиться на території Української селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_2 ; ) за межами населеного пункту, кадастровий номер: :04:001:1012, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі Дніпропетровській обласній державній адміністрації (49004, м. Дніпро, вул. О.Поля, буд. 1; ). Вищенаведене рішення 04.11.2021 року Господарським судом Дніпропетровської області залишено без змін та в примусовому порядку з ОСОБА_1 стягнуто близько 21 000,00 гривень на виконання вищенаведених судових рішень, що призвело до подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, але до суду першої інстанції позивачем не було надано інформації про примусове виконання іншого судового рішення до відповідача з тим же самим предметом позову, який наразі виконується в примусовому порядку, не залучено до розгляду справи Українську сільську раду Дніпропетровської області на користь бюджету якої здійснюються примусові утримання з відповідача, чи представників прокуратури, що надали до суду таку заяву.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки розірвано договір оренди землі від 17.09.2007 року зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії № 24 Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.04.2009 року за № 15 грошові зобов`язання зі сплати з орендної плати з фізичних осіб податковим органом нараховувався безпідставно.

Зазначене дає підстави для висновку, що заявлена Головним управління ДПС у Дніпропетровській області вимога про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 41660,97 грн. є безпідставною, а позивачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді, не доведено обґрунтованості заявленого позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявленого позову.

Отже, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного, відповідно до ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року в адміністративній справі №160/15741/21 скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник