Справа № 120/11675/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 серпня 2023 р. Справа № 120/11675/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (, місцезнаходження: вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 21023) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: с. Вівсяники, Козятинський район, Вінницька область, 22164) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2023 поштою до суду надійшла позовна заява Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних сил в період з 17.08.2017 по 11.11.2021 на посаді курсанта. Після розірвання контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на його утримання під час навчання, однак станом на день подання позову добровільне відшкодування витрат не відбулося, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з цим позовом.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Клопотання обґрунтовується тим, що 17.01.2022 у справі № 120/18284/21-а ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 було повернуто позивачеві через відсутність коштів на сплату судового збору. Позивач зазначає, що законодавство не встановлює терміни для повторного звернення до суду, тобто не пізніше місяця з моменту повернення позову, оскільки термін звернення до суду визначений з моменту, коли право було порушено.

Крім того, позивач посилається на введення в Україні воєнного стану та залучення університету до сил оборони Харкова.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В даному ж випадку, спір виник з приводу відповідальності за невиконання договору підготовки курсанта, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, а тому відповідний спір стосується проходження публічної служби, навіть якщо притягнення особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувалося після звільнення особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верхового Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 та багатьої інших рішеннях Верховного Суду.

Отже, ця справа відноситься до категорії адміністративних справ, для яких частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений місячний строк звернення до суду.

Суд зазначає, що встановлення законом процесуальних строків має на меті дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та спонукати їх до своєчасного виконання визначених КАС України та іншими законами певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише в разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що 11.11.2021 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) № 260 від 10.11.2021.

10.11.2021 відповідач ознайомився із загальним розрахунком відшкодування витрат, пов`язаних з утримання курсанта, за № 840 від 09.11.2021. При цьому відповідачу встановлений 15-денний строк для добровільного відшкодування витрат, який обчислюється від дати видання наказу про відрахування курсанта.

Однак в добровільному порядку відповідач витрат не відшкодував, у зв`язку з чим університет звернувся до суду з цим позовом.

Суд зауважує, що враховуючи встановлений відповідачу строк для добровільного відшкодування витрат, строк звернення до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами завершився ще у грудні 2021 року.

При цьому, як встановлено судом, позивач раніше вже звертався до Вінницького окружного адміністративного суду, але його позовну заяву було повернуто ухвалою від 17.01.2022 у справі № 120/19284/21-а з підстав неусунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху (через несплату судового збору у передбачених законом порядку і розмірі).

Відтаке це звернення позивача до суду є повторним, але зважаючи на дату такого повторного звернення (матеріали позовної заяви для відправлення у суд здано на пошту 11.07.2023) позивач у понад 16 разів! пропустив встановлений законом строк звернення до адміністративного суду.

Оцінюючи доводи позивача, наведені на підтримку заявленого клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що незалежно від того, що позивач раніше вже звертався до суду, але його позовну заяву було повернуто, строк звернення до суду підлягає обчислення саме з моменту виникнення у позивача, як суб`єкта владних повноважень, підстав для звернення до суду з цим позовом і цей строк, як вже зазначено вище, пропущено позивача бгато разів.

Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтовує з посиланням введення в Україні воєнного стану.

Втім, такі його твердження суд відхиляє, оскільки вже на дату введення в Україні воєнного стану 24.02.2022 позивач істотно пропустив строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Крім того, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і його дія триває дотепер.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 і включно до дати звернення позивача до суду 11.07.2023 (дата передання позовної заяви на пошту) в Україні діяв (і діє до цього часу) воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом статті 9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст. 12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Приписами статті 26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, Вінницький окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Вінницької та Харківської областей, могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, яке вже зазначалося вище, саме позивач зобов`яаний довести існування таких об`єктивних перешкод.

Втім, як видно зі змісту заявленого клопотання, позивач лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, але не навів жодних конкретних обставин та не надав жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску такого строку з мотивів введення воєнного стану.

Водночас суд бере до уваги той факт, що, як вже мовилося вище, право на звернення до суду з цим позовом виникло у позивача ще в грудні 2021 року, а не після запровадження воєнного стану в Україні. Відтак у позивача було достатньо часу для своєчасного звернення до суду з цим позовом, в тому числі повторного після повернення позовної заяви ухвалою суду № 120/18284/21-а від 17.01.2022, із заявленням, приміром, обґрунтованого клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Суд зазначає, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є безпідставним та необґрунтованим, а тому не може бути задоволене.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики ЄСПЛ (справи "Пелевін проти України", № 24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України", правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Також у відповідності до пункту 45 рішення ЄСПЛ "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, вищезазначені недоліки позовної заяви перешкоджають можливості відкриття провадження у справі та дають підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу 10-денного строку для подання до суду клопотання (заяви) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду клопотання (заяви) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 77, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 245, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Залишити без руху позовну заяву Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали.

4. Копію ухвали надіслати позивачу для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович