Справа № 420/10415/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 420/10415/22

адміністративне провадження № К/990/29776/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 (суддя - Катаєва Е. В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 (колегія суддів у складі: Єщенка О. В., Крусяна А. В., Яковлєва О. В.),

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» (далі - позивач, ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС») звернулося до суду з позовом до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач, Другий Малиновський ВДВС), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 14.07.2022.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у провадженні державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до позивача штрафу у сумі 17 000 грн. Оспорюючи правомірність постанови державного виконавця стосовно відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом, позивач, з посиланням на положення частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» та приписи статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), указує на безпідставне не врахування виконавцем як порушення стягувачем строків звернення за примусовим виконанням свого рішення так і неможливість виконання постанови стягувача про накладення адміністративного стягнення, звернутого до виконання поза межами установлених строків.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Постановою відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 24.01.2022 № 330810 про застосування адміністративно-господарського штрафу з ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» стягнуто адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

В постанові указаний рахунок, на якій суб`єкт господарювання повинен сплатити штраф, а також зазначено, що постанова набрала законної сили 24.01.2022, строк пред`явлення до виконання - 24.04.2022.

Постанова від 24.01.2022 № 330810 разом із заявою від 27.04.2022 за № 13745/35/24-22 про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу Другого Малиновського ВДВС.

14.07.2022 старшим державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання постанови Державної служби з безпеки на транспорті від 24.01.2022 № 330810 про стягнення з ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення у розмірі 17 000 грн.

Також постановами від 14.07.2022 накладено арешт на кошти та майно боржника, та оголошено майно у розшук.

З метою зняття арештів на кошти боржника та майно боржника, виключення підприємства з реєстру боржників, позивачем сплачено штраф, виконавчий збір та інші платежі в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 згідно з квитанцією від 15.07.2022.

Разом з цим, не погоджуючись із постановою виконавця про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на її неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 2129-IX) внесені зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, пунктом 10-2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. При цьому, суд урахував, що Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався і триває на час розгляду даної справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 14.07.2022 прийнята відповідачем з урахуванням Закону № 2129-ІХ та Закону № 2263-ІХ.

При цьому, суд апеляційної інстанції, аналізуючи статті 300, 303 КУпАП, урахував, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України «Про виконавче провадження». З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП так і іншими законами України, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», суд апеляційної інстанції вважав обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання.

Отже, суд апеляційної інстанції погодився із правомірністю рішення відповідача про прийняття виконавчого документа до виконання, з урахуванням положень Закону № 2129-ІХ та законодавства щодо введення на території України воєнного стану і його термінів, а відтак вважав правильним висновок суду першої інстанції про те, що під час винесення оспорюваної постанови державний виконавець діяв на підставі своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження відповідач зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: Закону № 2129-IX стосовно переривання строків виконавчого провадження.

Крім того, скаржник зазначає про те, що суди першої та апеляційної інстанції неоднаково застосовують положення статті 303 КУпАП у розрізі прийнятих змін відповідно до Закону № 2129-IX, у зв`язку з чим, на думку скаржника, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Так, скаржник вважає, що стаття 303 КУпАП є спеціальною нормою відповідно до якої, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. На думку скаржника, за відсутності в статті 303 КУпАП вказівки на тримісячний термін пред`явлення постанови до примусового виконання, до спірних правовідносин підлягали б застосуванню приписи Закону України «Про виконавче провадження».

Позиція інших учасників справи

Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

Рух касаційної скарги

31.10.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 420/10415/22.

Ухвалою Верховного Суду від 01.12.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2023 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом статті 60 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III) розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 303 КУпАП передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 за № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 7168, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Натомість, за приписами частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, постанова відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 24.01.2022 № 330810 про застосування до ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» адміністративно-господарського штрафу набрала законної сили 24.01.2022 та підлягала пред`явленню до виконання у строк до 24.04.2022.

За приписами статті 60 Закону № 2344-III постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Верховний Суд наголошує, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом № 1404-VIII.

14.07.2022 старшим державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання постанови Державної служби з безпеки на транспорті від 24.01.2022 № 330810 про стягнення з ТОВ «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення у розмірі 17 000 грн, тобто після набрання чинності Законом № 2129-ІХ.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом № 1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП так і іншими законами України, зокрема Законом № 1404-VIII, Верховний Суд вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22.

Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки щодо розподілу судових витрат.

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОУЛСЕІЛ ТОЙС» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк