Справа № 160/25184/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича
про ухвалення додаткової постанови у справі
до Дніпровської міської ради, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради
треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3
про визнання протиправними та нечинними рішень в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 82/24 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та інших матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на проектну територію багатоквартирної забудови за рахунок реконструкції кварталів садибної забудови; визнати протиправними та нечинними п.п. 1, 2 рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 № 84/60 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проектна територія багатоквартирної житлової забудови та в тому числі включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк дислокація б за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11»; визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.10.2021 № 212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міської ради № 54/66 від 22.07.2015 щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на зону проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості); визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 24.11.2021 № 88/12 «Про внесення змін до проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра»; зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради відновити (відкоригувати) функціональне призначення «території існуючої садибної житлової забудови» пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська, привівши графічні та інші матеріали Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджені рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, з урахуванням змін та доповнень, у відповідність до графічних та інших матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська в редакції станом на 25.07.2007, та відновити (відкоригувати) зону «існуючої садибної житлової забудови» території пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська, привівши графічні та інші матеріали плану зонування м. Дніпропетровська, затверджені рішенням Дніпровської міської ради № 54/66 від 22.07.2015, з урахуванням змін та доповнень, у відповідність до графічних та інших матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, в редакції станом на 22.07.2015.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 82/24 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на проектну територію багатоквартирної забудови за рахунок реконструкції кварталів садибної забудови. Визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 № 84/60 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на територію з функціональним призначенням проектна територія багатоквартирної житлової забудови та в тому числі включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк дислокація б за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11». Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.10.2021 № 212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра», в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міської ради № 54/66 від 22.07.2015, щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на зону проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості). Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 24.11.2021 № 88/12 «Про внесення змін до проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ» задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року в адміністративній справі № 160/25184/21 скасовано.

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 № 84/60 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25.07.2007, в частині зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на територію з функціональним призначенням проектна територія багатоквартирної житлової забудови та в тому числі включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк дислокація б за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11».

Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.10.2021 № 212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міської ради № 54/66 від 22.07.2015 щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на зону проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості).

Визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 24.11.2021 № 88/12 «Про внесення змін до проекту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині зміни зони існуючої садибної житлової забудови по АДРЕСА_1 на зону проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості).

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Зобов`язано Дніпровську міську раду невідкладно здійснити публікацію резолютивної частини цієї постанови відповідно до вимог статті 265 КАС України у виданні, в якому були офіційно оприлюднені оскаржувані рішення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради солідарно рівними частинами сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2787 (дві тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 30 коп. (по 1393,65 грн. з кожного відповідача).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради солідарно рівними частинами витрати на правничу допомогу в розмірі 30797 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 00 коп. (по 15398,50 грн. з кожного відповідача).

Представник позивача 15.06.2023 подав до суду заяву про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської фактично понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Від Дніпровської міської ради надійшов відзив на подану заяву, в якому відповідач просить відмови в її задоволенні в повному обсязі.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами частин 6-7 статті 134 КАС України встановлено право сторони подати до суду виключно клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з одночасним доведенням неспівмірності таких витрат.

Відтак, заявлена у відзиві вимога не підлягає задоволенню в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткової постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 7 статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд встановив, що в апеляційній скарзі на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року представник позивача заявив вимогу про стягнення понесених витрат та повідомив, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 13.06.2023, заява про ухвалення додаткової постанови подана 15.06.2023, що відповідає вимогам статті 139 КАС України, відтак підлягає розгляду по суті.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що заявлена стороною до відшкодування сума оплаченої професійної правничої допомоги підлягає перевірці судом на предметом обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони не обмежені волею та розсудом щодо визначення в умовах договору суми гонорару адвоката, натомість така домовленість не є безумовною для суду при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Як встановлює закон, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує низку обставин, у тому числі обґрунтованість та пропорційних розміру таких витрат до предмета спору. При цьому суд законом наділений правом зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду: копію договору про надання правової допомоги № 243 від 27.02.2023 з додатковою угодою № 1 від 27.02.2023; копію договору № 1-243 від 27.02.2023 про залучення адвоката для надання правової допомоги за Договором № 243 від 27.02.2023; копію доручення № 01(1-243) від 27.02.2023 до Договору № 1-243 від 27.02.2023; копію квитанції від 06.03.2023 про оплату гонорару адвоката в сумі 50000,00 грн.; копії акту виконаних (наданих) послуг № 14 від 13.06.2023.

Згідно з актом виконаних робіт Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» надані такі послуги: складання та подання апеляційної скарги вартість 8000,00 грн.; складання та подання відзивів на апеляційні скарги Дніпровської міської ради, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ» вартість 4500,00 грн. по кожній апеляційній скарзі; ознайомлення з матеріалами справи вартість 3000,00 грн.; складання та подання клопотання щодо неврахування наданих відповідачами доказів вартість 3000,00 грн.; складання та подання письмових пояснень по справі вартість 5500,00 грн.; складання та подання заяви для опрацювання по справі вартість 2000,00 грн.; підготовка та подання суду таблиці по матеріалам справи вартість 1000,00 грн.; аналіз пояснень, наданих відповідачами вартість 1000,00 грн.; участь адвокатів Герасимчука С.С. та Підлужного В.М. у судових засіданнях вартість 13000,00 грн.

Аналізуючи зміст, обґрунтованість та пропорційність включених до актів виконаних робіт послуг, суд апеляційної інстанції зазначає, що по суті під час апеляційного провадження сторони проводять менший за обсягом правовий аналіз спірних правовідносин, адже основні зусилля адвокат направляє на підготовку матеріалів для порушення спору в суді першої інстанції: вивчення характеру спірних правовідносин, аналіз правової бази, яка їх регулює, вивчення та збір відповідних доказів та матеріалів, аналіз правової позиції по справі учасників, тощо.

Судом встановлено, що адвокатом при зверненні до суду з позовом в даній справі було визначено гонорар за його підготовку та подання на рівні 6000,00 грн., відтак визначення розміру гонорару адвоката за підготовку апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 8000,00 грн. не є обґрунтованою та пропорційною, адже апеляційна скарга позивача стосувалася виключно частини рішення суду, в якій у задоволенні позову було відмовлено. Відтак вказана сума підлягає зменшенню до 3000,00 грн. (50% від заявленої суми за підготовку позовної заяви).

Також не є пропорційною, за висновком суду, вартість складання та подання відзивів на апеляційні скарги, адже кожний з відзивів в більшості повторює одні й ті самі доводи, які при цьому не містять додаткову правову позицію, яка не була викладена в письмових заявах, поданих до суду першої інстанції. Достатньою та справедливою в цьому випадку суд вважає суму 2000,00 грн. за кожний відзив, всього 6000,00 грн.

Також не розсудливою є сума 3000,00 грн. за ознайомлення з матеріалами справи, адже така послуга не потребує застосування спеціальних знань в галузі права, а полягає у технічній фіксації зібраних матеріалів справи. Отже, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму до 500,00 грн.

Також суд не вважає обґрунтованою суму 3000,00 грн. за складання та подання клопотання щодо неврахування наданих відповідачами доказів, адже відповідне клопотання могло бути заявлено адвокатом усно в судовому засіданні. При цьому обґрунтування такого клопотання випливає з прямої статті Кодексу адміністративного судочинства України, яка не потребує додаткового правового аналізу, а тому сума за вказану послугу підлягає зменшенню до 500,00 грн.

Такі послуги, як складання та подання письмових пояснень по справі вартість 5500,00 грн.; складання та подання заяви для опрацювання по справі вартість 2000,00 грн.; підготовка та подання суду таблиці по матеріалам справи вартість 1000,00 грн.; аналіз пояснень, наданих відповідачами вартість 1000,00 грн., взагалі не підлягають відшкодуванню, оскільки охоплюються послугою «підготовка та участь в судових засіданнях». Підготовка відповідних пояснень та матеріалів є по своїй суті формуванням правової позиції адвоката для виступу в суді, при цьому адвокатом окремо включено до Акту наданих послуг послуги з участі в судових засіданнях.

Щодо обґрунтованості суми послуги з участі в судових засіданнях, остання становить 13000,00 грн. та включає роботу адвокатів Герасимчука С.С. та Підлужного В.М. Натомість суд звертає увагу, що договір про надання правової допомоги був укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука». З метою виконання взятих на себе зобов`язань адвокат Герасимчук С.С. самостійно, на власний розсуд уклав договір з адвокатом Підлужним В.М. про залучення для надання правової допомоги за Договором № 243 від 27.02.2023, при цьому представник позивача не надав до суду належні пояснення щодо неможливості самостійного виконання умов договору про надання правничої допомоги № 243 та доцільності залучення до участі в справі додаткового адвоката, за відсутності такої ініціативи з боку позивача. Також представником позивача не доведено, що одночасна участь адвокатів в кожному судовому засіданні була виправданою та необхідною, а тому заявлена сума підлягає зменшенню на 50%, що складає 6500,00 грн.

Таким чином, загальна сума витрат, яка підлягає відшкодуванню на підставі поданих представником позивача доказів, становить 16500,00 грн.

Відтак, заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради солідарно рівними частинами витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. (по 8250,00 грн. з кожного відповідача).

Додаткова постанова суду набирає законної сили з 08 серпня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова