Справа № 440/7331/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 р.Справа № 440/7331/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 20.02.23 по справі № 440/7331/22

за первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафу;

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними й скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 816000,00 грн на підставі постанов від 28.01.2022 №№ 4-19 /а.с. 1-19/.

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із зустрічною позовною заявою, у якій просила визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 28.01.2022 №№ 4-19 /а.с. 126-128/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними й скасування постанов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 28 січня 2022 року №№ 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 про накладення штрафу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8160,00 грн (вісім тисяч сто шістдесят гривень).

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області та про відмову у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 22.09.2020 зареєстрована як фізична особа - підприємець, основний вид діяльності: роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах (47.72) /а.с. 129/.

18.10.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №001007412 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 /а.с. 129/.

У ході розгляду справи представник Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області пояснила, що влітку 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області проведено перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої останню притягнуто до адміністративно-господарської відповідальності за реалізацію продукції (взуття чоловічого та дитячого), що не відповідало вимогам технічних регламентів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 №440/384/22 позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафів задоволено; стягнуто з ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 1088000,00 грн; рішення суду набрало законної сили.

24.11.2021 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області надійшли доручення Держпродспоживслужби від 10.11.2021 №№ 15.1-6/10285, 15.1-6/10286, 15.1-6/10287, 15.1-6/10288, 15.1-6/10289, 15.1-6/10290, 15.1-6/10291, 15.1-6/10292, 15.1-6/10293, 15.1-6/10294, 15.1-6/10295, 15.1-6/10296, 15.1-6/10297, 15.1-6/10298, 15.1-6/10299 та від 16.11.2021 №15.1-6/10832, якими на підставі повідомлень Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам та/або становить серйозний ризик, отриманих за допомогою національної інформаційної системи державного ринкового нагляду доручено здійснити за ланцюгом постачання позапланову перевірку характеристик продукції, зазначеної у повідомленнях, відповідно до вимог абзацу п`ятого пункту 5 розділу IV Методики щодо порядку планування та звітування про результати державного ринкового нагляду, затвердженої наказом Держпродспоживслужби від 21.08.2017 №731 (зі змінами) /а.с. 24-39/.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 29.11.2021 №4447-ОД "Про проведення позапланової перевірки" доручено посадовим особам контролюючого органу провести у період з 15.12.2021 по 20.12.2021 позапланову невиїзну перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання у ФОП ОСОБА_1 з питань перевірки характеристик продукції (взуття чоловічого та дитячого, всього 16 видів) /а.с. 43-44/.

Того ж дня контролюючим органом видано направлення на проведення перевірки від 29.11.2021 №4414 /а.с. 40-42/.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 20.12.2021 №4655-ОД "Про проведення позапланової перевірки" доручено посадовим особам контролюючого органу провести у період з 20.12.2021 по 23.12.2021 позапланову невиїзну перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання у ФОП ОСОБА_1 з питань перевірки характеристик продукції (взуття чоловічого та дитячого, всього 16 видів) /а.с. 45-46/.

Контролюючим органом видано направлення на проведення перевірки від 20.12.2021 №4620 /а.с. 47-49/.

За результатами контрольного заходу складено акт від 23.12.2021 №000040 перевірки характеристик продукції /а.с. 51-54/, у якому вказано на порушення ФОП ОСОБА_1 вимог абзацу п`ятого пункту 9 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.03.2019 №358, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2019 за №336/3307.

В обґрунтування цього висновку контролюючий орган зазначив, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області у акті від 28.07.2021 №10-05.2/53 встановлено факт розповсюдження на території України взуття, що не відповідає встановленим вимогам. У свою чергу, на підставі наданих ОСОБА_1 видаткових накладних Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області встановлено, що постачальником продукції є ФОП ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією України. А оскільки постачальник продукції знаходиться на тимчасово окупованій території, внаслідок чого, за висновком органу ринкового нагляду, неможливо встановити особу, яка фактично поставила продукцію на територію України для ФОП ОСОБА_1 , останню на підставі пункту 7 статті 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визнано особою, що ввела продукцію в обіг на території України.

29.12.2021 акт від 23.12.2021 №000040 перевірки характеристик продукції разом з листом від 29.12.2021 №01-27/07.1/7871 надісланий ФОП ОСОБА_1 та 04.01.2022 отриманий нею, що підтверджено копіями фіскального чека та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 50, 55/.

18.01.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області складено протокол№000002 про виявлене(і) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", який листом від 17.01.2022 вих.№01-27/07.1/289 надісланий ФОП ОСОБА_1 /а.с. 56-59/.

Постановами від 28.01.2022 №№ 4-19 до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам) застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн, за кожне найменування продукції (всього 16 одиниць) /а.с. 62-71/.

У зв`язку із викладеним, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулось до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 816000,00 грн.

В свою чергу, ФОП ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №№ 4-19 від 28.01.2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області та наявності підстав для задоволення зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 , з огляду на викладене.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України від 02.12.2010 №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (надалі Закон №2735-VI).

У силу статті 3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно з абзацом восьмим статті 1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №2735-ІV метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 11 Закону №2735-ІV до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Так, Законом №2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений в статті 23 цього закону.

Цією нормою передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів (рішень) органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону.

Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.

Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів.

У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті. Продовження строку проведення перевірки не допускається.

Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.

Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Відповідно до частини п`ятої статті 23-1 Закону №2735-ІV за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №2735-ІV відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Так, відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону №2735-ІV адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.

За змістом частини шостої статті 44 Закону №2735-ІV справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженими посадовими особами державного колегіального органу) відповідно до їх компетенції.

Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України.

Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі вимоги за первісним позовом пов`язані зі стягненням з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 816000,00 грн, а вимоги за зустрічним позовом стосуються правомірності постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 28.01.2022 №№ 4-19 про накладення штрафу.

Так, перевіряючи відповідність постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 28.01.2022 №№ 4-19 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу вимогам до правомірності індивідуальних правових актів суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що спірними постановами ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за введення в обіг продукції (взуття чоловічого та дитячого, всього 16 найменувань), яка не відповідає встановленим вимогам.

Тож у спірних відносинах слід встановити, чи є ФОП ОСОБА_1 суб`єктом господарювання, який ввів відповідну продукції в обіг на території України вперше.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець, здійснювала підприємницьку діяльність з торгівлі взуттям в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_2 .

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області проведено планову перевірку характеристик продукції, за результатами якої встановлено факт розповсюдження на території України взуття, що не відповідає встановленим вимогам: відсутнє маркування про матеріали, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу.

Крім того, представники Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у ході розгляду цієї справи зазначили, що за розповсюдження продукції, яка не відповідає технічним регламентам, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф загалом у розмірі 1088000,00 грн (4000 н.м.д.г. х 16 найменувань продукції).

Судовим розглядом встановлено, що з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень та КП "ДСС" вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 №440/384/22 позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафів задоволено; стягнуто з ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 1088000,00 грн (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 104255480).

Судом встановлено, що постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення на ОСОБА_1 штрафу, як і зазначене судове рішення, у визначеному законом порядку не оскаржені.

Отже, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за розповсюдження продукції, яка не відповідає технічним регламентам.

Колегія суддів зазначає, що у спірних відносинах Головному управлінню Держпродспоживслужби в Полтавській області доручено провести позапланову перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання з метою встановлення суб`єкта господарювання, який ввів продукцію в обіг на території України.

Так, у ході перевірки контролюючий орган встановив, що постачальником продукції ФОП ОСОБА_1 був ФОП ОСОБА_2 . Тобто, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області встановлено постачальника продукції - особу, яка фактично здійснила введення продукції в обіг на території України.

Проте, стверджуючи про те, що місцем реєстрації ФОП ОСОБА_2 є м. Донецьк, який відноситься до тимчасово окупованої території України, відповідач за зустрічним позовом, посилаючись на приписи частини сьомої статті 8 Закону №2735-ІV, вважав, що особою, яка ввела продукцію в обіг, є саме ФОП ОСОБА_1 .

Щодо даних доводів відповідача за зустрічним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону №2735-ІV терміни "введення в обіг" та "розповсюджувач" вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", а термін "ланцюг постачання продукції" - у значенні, наведеному у Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно зі статтею 1 Закону України від 15.01.2015 №124-VIII "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" (надалі - Закон №124-VIII) введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.12.2010 №2736-VI "Про загальну безпечність нехарчової продукції" (надалі - Закон №2736-VI) ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача); постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Так, згідно з частиною сьомою статті 8 Закону №2735-ІV у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Колегія суддів звертає увагу, що диспозиція норми пункту 2 частини другої статті 44 Закону №2735-ІV передбачає можливість накладення штрафної санкції виключно на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

При цьому, у розумінні статті 1 Закону №124-VIII введенням в обіг вважається надання продукції на ринку України в перший раз, тобто, зокрема, внаслідок платного постачання продукції на підставі, в тому числі, договорів купівлі-продажу, поставки тощо, які передбачають передачу права власності на такі товари для розповсюдження на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.

Для цілей же Закону №2735-ІV, як це передбачено частиною сьомою статті 8 цього Закону, особою, що ввела продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду.

Колегія суддів звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 до завершення перевірки надала на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області видаткові накладні, на підставі яким контролюючий орган встановив, що постачальником продукції є ФОП ОСОБА_2 , а тому, ФОП ОСОБА_1 не може вважатись особою, яка ввела продукції в обіг, у розумінні Закону №2735-ІV.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про те, що місцем реєстрації ФОП ОСОБА_2 є м. Донецьк, який відноситься до тимчасово окупованої території України, висновків суду не спростовують, адже Закон №2735-ІV не містить положень, які перекладали б відповідальність у такому випадку на розповсюджувача продукції, яким фактично була ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зауважує, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

Колдегія суддів звертає увагу, що у цій справі позивач оспорює рішення компетентного органу державної влади про застосування до нього штрафу, а тому на спірні відносини поширюються положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Європейський суд з прав людини у пунктах 50, 51 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Jatridis v. Greece) [ВП], №31107/96, пункт 58, ПЛ 1999-II).

Говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (), №26449/95, пункт 54, від 09.11.1999). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy), [ВП], №33202/96, пункт 109, ПЛ 2000-І).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за введення в обіг продукції, адже позивач за зустрічним позовом не може вважатись особою, яка ввела продукцію в обіг.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 у спірних відносинах уже притягнута до відповідальності за розповсюдження відповідної продукції.

Також, колегія суддів зазначає, що листами Держпродспоживслужби від 10.11.2021 №№ 15.1-6/10285, 15.1-6/10286, 15.1-6/10287, 15.1-6/10288, 15.1-6/10289, 15.1-6/10290, 15.1-6/10291, 15.1-6/10292, 15.1-6/10293, 15.1-6/10294, 15.1-6/10295, 15.1-6/10296, 15.1-6/10297, 15.1-6/10298, 15.1-6/10299 та від 16.11.2021 №15.1-6/10832 Головному управлінню Держпродспоживслужби в Полтавській області доручено провести перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання.

Отже, контролюючий орган, встановивши постачальника продукції, фактично провів перевірку у її розповсюджувача, чим вийшов за межі власних повноважень.

Крім того, судом встановлено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області двічі призначало позапланову невиїзну перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 на підставі наказів від 29.11.2021 №4447-ОД та від 20.12.2021 №4655-ОД.

Однак, в акті перевірки характеристик продукції від 23.12.2021 №000040 зазначено про проведення перевірки на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 20.12.2021 №4655-ОД та направлення від 20.12.2021 №4620 /а.с. 51, зі звороту/.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі направлення на перевірку від 20.12.2021 №4620 "Інформація про проведення попередньої перевірки" зазначено "не проводилась" /а.с. 49/.

ФОП ОСОБА_1 про проведення перевірки не повідомлялась.

Щодо доводів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про те, що ФОП ОСОБА_1 не надано інших документів для встановлення виробника продукції або її імпортера, то суд їх відхиляє, адже орган ринкового нагляду не звертався до суб`єкта перевірки з вимогою про надання таких документів та не вчиняв жодних інших дій з метою їх отримання.

Судова колегія наголошує, що розповсюджувач може бути визнаний особою, яка ввела продукцію в обіг лише у випадку ненадання ним документації, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому цю продукцію, а отже, неможливості ідентифікації органом ринкового нагляду такої особи.

Як встановлено судовим розглядом, ФОП ОСОБА_1 на вимогу органу ринкового нагляду надала видаткові накладні від 01.06.2021 №№ СФ-0001741, СФ-00001743, якими підтверджено, що постачальником продукції є ФОП ОСОБА_2 .

На цій підставі позивач за зустрічним позовом правомірно вважала, що нею виконані вимоги закону в частині надання органу ринкового нагляду інформації про постачальника продукції.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.04.2022 у справі №1440/2024/18 дійшов висновку, що у випадку надання розповсюджувачем інформації щодо виробника або особи, яка поставила йому продукцію, орган ринкового нагляду зобов`язаний вжити заходів щодо перевірки такої інформації з метою ідентифікації цієї особи.

Колегія суддів наголошує, у спірних відносинах орган ринкового нагляду, якому було доручено провести перевірку характеристик продукції у ланцюгах постачання, а не перевірку ФОП ОСОБА_1 , не встановлював фактичне місце знаходження постачальника та не перевіряв можливість поставки ним продукції, внаслідок чого самого лише твердження про адресу реєстрації ФОП ОСОБА_2 у м. Донецьку, а тому, на переконання суду, не достатньо для висновку про неможливість встановлення особи, яка ввела продукцію в обіг.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що призначивши та провівши перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 20.12.2021 №4655-ОД та направлення від 20.12.2021 №4620 орган ринкового нагляду фактично здійснив контролюючий захід щодо неіснуючого суб`єкта, адже 18.10.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №001007412 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 /а.с. 129/.

Тому, колегія суддів звертає увагу, що на момент призначення та проведення позапланової перевірки характеристик продукції такого суб`єкта господарювання, як ФОП ОСОБА_1 не існувало.

Щодо доводів представників відповідача за зустрічним позовом на приписи частини першої статті 52 Цивільного кодексу України, відповідно до яких фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, судова колегія зазначає, що наведені положення стосуються саме застосування заходів відповідальності до фізичної особи - підприємця (у т.ч., й фінансової, як у цій справі).

На переконання суду, немає підстав для поширення цього припису на визначення суб`єктів здійснення заходів державного нагляду (контролю), у т.ч. й в частині перевірки характеристик продукції відповідно до вимог Закону №2735-ІV.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на момент проведення відповідачем за зустрічним позовом перевірки втратила статус фізичної особи - підприємця внаслідок припинення підприємницької діяльності, тоді як штраф спірними постановами накладено на ОСОБА_1 саме як на фізичну особу - підприємця.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за введення в обіг продукції (взуття чоловічого та дитячого, всього 16 найменувань), а тому, зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області підлягає задоволенню,а постанови про накладення штрафу від 28.01.2022 №№ 4-19 слід визнати протиправними та скасувати .

В свою чергу, у задоволенні первісного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до ФОП ОСОБА_1 належить відмовити.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ААпеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 по справі № 440/7331/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 07.08.2023 року