Справа № 361/4236/17
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №361/4236/17
Провадження №8-а/359/3/2023
УХВАЛА

27 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого Борця Є.О.,

суддів Яковлєвої Л.В., Чирки С.С.,

за участю секретаря судового засідання Шабанової В.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення суду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення, відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, був частково задоволений адміністративний позов, пред`явлений ОСОБА_1 : а саме, було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Броварської міської ради, що полягали у відмові в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в м. Бровари Київської області; про скасування п.2-п.6 рішення Броварської міської ради №600-30-07 від 22 червня 2017 року; про зобов`язання відповідача відшкодувати ОСОБА_1 середню вартість земельної ділянки в м. Бровари Київської області в розмірі 1200000 гривень, майнову шкоду в розмірі 1500000 гривень та моральну шкоду в розмірі 1500000 гривень; зобов`язано Броварську міську раду розглянути на черговій сесії питання про відшкодування позивачу грошової компенсації вартості земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17 липня 2018 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними): пп.2, абз.1-абз.2 пп.3, пп.4, абз.1-абз.2 пп.5, абз.1-абз.4 пп.6, пп.7 п.4 розділу І Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»; ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; ст.53 (крім її назви), ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України». Іншим рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2020 від 27 лютого 2020 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України в частині, яка передбачала, що норми і положення ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підлягали застосуванню у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. При постановленні вказаних рішень Конституційний Суд України виходив з того, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Обмеження чи скасування пільг для осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без відповідної рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо забезпечення соціального захисту цієї категорії осіб. У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту. Тому ОСОБА_1 просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити пред`явлений ним адміністративний позов: визнати протиправними дії Броварської міської ради, що полягають у неодноразовій відмові у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в м. Бровари Київської області; скасувати п.2-п.6 рішення Броварської міської ради №600-30-07 від 22 червня 2017 року; а також зобов`язати відповідача відшкодувати ОСОБА_1 середню вартість земельної ділянки в м. Бровари Київської області в розмірі 1200000 гривень, майнову шкоду в розмірі 5000000 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000000 гривень.

1.2. ОСОБА_1 та представник Броварської міської ради не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.119, 121 т.12). Як вбачається з ч.2 ст.368 КАС України, неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

2. Інформація про рух адміністративної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 квітня 2023 року (а.с.84-85 т.12) вбачається, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борцю Є.О. Зі змісту протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 10 квітня 2023 року вбачається, що вказана заява була розподілена також суддям Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєвій Л.В. та Чирці С.С., як членам колегії суддів.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 липня 2023 року (а.с.132-134 т.12) було відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід складу суду.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 липня 2023 року (а.с.137-139 т.12) було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу на розгляд Київському окружному адміністративному суду заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

3.1. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року (а.с.77-87 т.2) був частково задоволений адміністративний позов, пред`явлений ОСОБА_1 : а саме, було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Броварської міської ради, що полягали у відмові в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в м. Бровари Київської області; про скасування п.2-п.6 рішення Броварської міської ради №600-30-07 від 22 червня 2017 року; про зобов`язання відповідача відшкодувати ОСОБА_1 середню вартість земельної ділянки в м. Бровари Київської області в розмірі 1200000 гривень, майнову шкоду в розмірі 1500000 гривень та моральну шкоду в розмірі 1500000 гривень; зобов`язано Броварську міську раду розглянути на черговій сесії питання про відшкодування позивачу грошової компенсації вартості земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) по АДРЕСА_1 .

3.2. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (а.с.135-143 т.2) було залишено без змін рішення Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року.

3.3. Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами» розділу ІІІ «Перегляд судових рішень» КАС України.

4. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

4.2. Згідно з п.1 ч.5 ст.361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

4.3. Як роз`яснив Верховний Суд, підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами є сукупність таких умов: 1) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення; 2) на підставі цього акту чи їх окремого положення суд вирішив справу; 3) рішення суду ще не виконано.

4.4. Відповідно до ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

4.5. Згідно з ч.1 ст.369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених ч.2, п.1-п.2 ч.5 ст.361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: ухвалює рішення якщо переглядалося рішення суду; приймає постанову якщо переглядалася постанова; постановляє ухвалу якщо переглядалася ухвала.

5. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

5.1. Зі змісту мотивувальної частини рішення Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року (а.с.80-87 т.2) вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову у зв`язку з тим, що порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок державної чи комунальної власності регулюється ст.118 ЗК України, а не Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чи Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Всупереч ч.6 ст.118 ЗК України ОСОБА_1 не додав до заяв від 27 травня 2015 року, 6 січня, 18 травня, 27 липня та 10 серпня 2016 року графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки. Тому відмова Броварської міської ради у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача була визнана законною, адже вона ґрунтувалась на імперативних вимогах, передбачених ст.118 ЗК України. Ні Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ні Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачають надання громадянам, на яких поширюється дія цих Законів, дозволу на розроблення проектів землеустрою без подання графічних матеріалів розташування земельних ділянок.

5.2. Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17 липня 2018 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними): пп.2, абз.1-абз.2 пп.3, пп.4, абз.1-абз.2 пп.5, абз.1-абз.4 пп.6, пп.7 п.4 розділу І Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»; ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; ст.53 (крім її назви), ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України». Іншим рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2020 від 27 лютого 2020 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України в частині, яка передбачала, що норми і положення ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підлягали застосуванню у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

5.3. Однак пп.2, абз.1-абз.2 пп.3, пп.4, абз.1-абз.2 пп.5, абз.1-абз.4 пп.6, пп.7 п.4 розділу І Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.53, 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, тим більше, окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України взагалі не регулюють спірні земельні правовідносини. В змісті рішень Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17 липня 2018 року та №3-рп/2020 від 27 лютого 2020 року також відсутня оцінка порядку безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок державної чи комунальної власності, передбаченого ст.118 ЗК України, на предмет конституційності (відповідності Конституції України). Таким чином, встановлення неконституційності перелічених статей наведених вище нормативно-правових актів не є виключною обставиною для цієї адміністративної справи в розумінні п.1 ч.5 ст.361 КАС України.

5.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для перегляду за виключними обставинами рішення Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року відсутні. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.241, абз.2 ч.5 ст.243, ст.248, п.1 ч.4 ст.368 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 1 серпня 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий Є.О. Борець

Судді: Л.В. Яковлєва

С.С. Чирка