Справа № 240/5464/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Житомир

справа № 240/5464/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.02.2023 №69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.12.2022 №1797 призначено проведення службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни зокрема старшим інспектором прес-служби УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . На підставі висновку службового розслідування відповідачем видано наказ №69 від 06.02.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким за вчинення дисциплінарного проступку позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Позивач вказує, що відповідачем в ході службового розслідування зроблено помилкові висновки щодо неналежного виконання нею посадових обов`язків, оскільки не було враховано усі фактичні обставини у сукупності, а також відсутність жодних негативних наслідків її дій. Висновки службового розслідування зроблені на підставі припущень, що є недопустимим.

Також вказує, що відповідачем не враховано пом`якшуючі обставини та не надано оцінки особі позивача (попередня поведінка, ставлення до служби, наявні нагороди).

Вважає, що при виконанні своїх обов`язків вона дотрималась всіх нормативно-правових актів відповідно до зобов`язань поліцейського, як це передбачено Законом України "Про Національну поліцію".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21 березня 2023 року відповідачем надіслано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні даного позову, посилаючись на те, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали обставини порушення позивачем службової дисципліни, встановлені висновками службового розслідування.

Вказує, що під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією було враховано посередню характеристику позивача та відсутність пом"якшуючих обставин.

Згідно з ухвалою суду від 29.03.2023 у зв"язку із задоволенням клопотання представника позивача та відповідача, призначено розгляд адміністративної справи у відкритому судовому засіданні.

13 червня 2023 року позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Додатково вказали, що своїми діями ОСОБА_1 не порушувала прав та свобод іншої людини, і дотримувалась правил етичної поведінки поліцейських під час виконання своїх службових обов`язків.

Окрім того, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є одним із заходів дисциплінарного впливу, і не є першим у списку серед заходів. А тому відповідач мав його застосовувати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи з урахуванням обставин у справі, та встановленого ступеня вини.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Додатково наголошував, що самоусунення від виконання службових обов"язків поліцейського (рішення про від"їзд) приймалося позивачем самостійно, чим у свою чергу наражало на небезпеку напарника позивача, а також невикористання протягом зміни портативного відеорєєстратора, у своїй сукупності є достатніми підставами для прийняття оскаржуваного заходу дисциплінарного стягнення.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та свідка, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4ст.243 КАС України, з урахуванням положеньст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представників сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходить службу в органах поліції, на посаді старшого інспектора прес-служби Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, у званні старшого лейтенанта поліції.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 23.12.2022 №1797 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим інспектором прес-служби УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , командиром роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майором поліції ОСОБА_3 та інспектором роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , відомості про яке викладені в доповідній записці заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_5 від 23.12.2022 №75438 (а.с. 57-58).

На підставі висновку вказаного службового розслідування Департаментом патрульної поліції прийнято наказ від 06.02.2023 №69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень", відповідно до п.2 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 5, 6, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, абзацу другого, третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого інспектора прес-служби УПП поліції в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174706), застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с. 96-97).

Не погоджуючись з наказом Департаменту патрульної поліції №69 від 06.02.2023 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани такими, що порушують її законні права та інтереси, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У своїй діяльності поліція відповідно до частини першої статті 3 Закону №580-VIII керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до абзацу другого, третього, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами частин першої - третьої та п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

У відповідності до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1 розділу V Порядку №893).

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення

Відповідно до наказу ДПП від 23.12.2022 №1797 "Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків" проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим інспектором прес-служби УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , командиром роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майором поліції ОСОБА_3 та інспектором роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , відомості, про яке зазначено в доповідній записці заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_5 від 23.12.2022 №75438.

За результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено 20.01.2023 начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Є.Жуковим.

В п.2 наказу зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні пункту 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4-6, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, абзацу другого, третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого інспектора прес-служби УПП поліції в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Отже, відповідно до вказаного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за:

- невиконання заходів безпеки під час несення служби та дотримування правил внутрішнього розпорядку, оскільки самостійно прийнято рішення пересісти в автомобіль до працівників нараду "ГРАНІТ-0101", без попередження командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДП майора поліції ОСОБА_3 та залишивши місце несення служби, залишила старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 одноосібно на місці зупинки транспортного засобу BMW Х5;

- невикористання портативного відеореєстратора під час виконання своїх повноважень, оскільки під час зупинки транспортного засобу BMW Х5 не використовувала вказаний відеореєстратор.

В ході службового розслідування та з урахуванням пояснень сторін, судом встановлено наступне.

25.11.2022 у період з 08.00 до 20.00 ОСОБА_1 заступила до несення служби спільно з інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 в складі наряду "ГРАНІТ-0102".

25.11.2022 о 14.40 до спільної групи месенджера «Telegram», яка складається з числа працівників прес-служби ДПП та працівників прес-служби управлінь ДПП, надійшла вказівка зробити фотознімки «Пунктів незламності» у місті, бажано до 16.00 год, обробити фото та відправити у вказану групу.

У зв"язку з вказаним, позивач о 15.12 год зателефонувала та повідомила командиру роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майору поліції ОСОБА_3 , у підпорядкування якого перебувала 25.11.2022, про необхідність здійснення вказаних дій та потреби в додатковому наряді.

Майор поліції ОСОБА_3 надав свою згоду зробити фотознімки з нарядом «ГРАНІТ-0101» в складі сержанта поліції ОСОБА_6 та капітана поліції ОСОБА_7 .

Надання згоди, підтверджено поясненнями свідка - майора поліції ОСОБА_3 , які заслухано у судовому засіданні 11.05.2023.

Під час прямування до «Пунктів незламності» нарядом «ГРАНІТ-0102» по вул.Покровській в м.Житомирі помічений транспортний засіб BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , який порушив ПДР та підходив за інформацією в орієнтуванні «Інші наркозлочини», тому складом наряду ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) прийнято рішення зупинити даний автомобіль.

Після зупинки вказаного транспортного засобу, інформація щодо перебування BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , в орієнтування «Інші наркозлочини» знайшла своє підтвердження, тому старший лейтенант поліції ОСОБА_2 зателефонував з доповіддю командиру роти.

В подальшому старший лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснював оформлення виявлених адміністративних правопорушень, після прибуття на місце події працівників наряду «ГРАНІТ-0101», з якими старший лейтенант поліції ОСОБА_1 мала робити фотознімки на фоні «Пунктів незламності», вона сіла до автомобіля їх наряду та вирушили до "Пунктів незламності».

Під час прямування до «Пунктів незламності», старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зателефонувала заступнику командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капітану поліції ОСОБА_8 для того, щоб працівникам наряду «ГРАНІТ-0101» диспетчер не відправляв завдання на планшетний пристрій для реагування за повідомленнями, що надходять на скорочений номер екстреного виклику поліції «102», та з метою здійснення фото «Пунктів незламності».

Окрім того, позивач у судовому засіданні пояснила суду, що вона повідомила капітана поліції ОСОБА_8 про те, що перебуває третьою особою в складі наряду «ГРАНІТ-0101». В подальшому, близько 18.00 год. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 зустрів позивача біля адміністративної будівлі УПП в Житомирській області ДПП та вони продовжили патрулювання. Відеофіксацію під час зміни здійснював старший лейтенант поліції ОСОБА_2 .

Судом досліджено відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які були учасниками даної події.

В контексті порушень, які вказані в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, суд встановив із даних записів, що дійсно:

- близько 15:36 год старший лейтенант поліції ОСОБА_2 зупинив транспортний засіб BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_1 не використовувала портативний відеореєстратор під час зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 та залишивши його в службовому автомобілі направилась до "Пунктів незламності" в складі екіпажу "ГРАНІТ - 0101";

- на момент прибуття, близько 15:58 год, майора поліції ОСОБА_3 до місця зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 перебував у службовому автомобілі без позивача.

Оцінюючи надані пояснення та інші матеріали службового розслідування, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктами 1, 2, 4, 5, 8, 13 частини третьої статті 1, частини першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Окрім того, відповідно до Посадової інструкції старшого інспектора прес-служби УПП в Житомирській області ДПП від 13.12.2017 №6086, на старшого інспектора прес-служби покладено такі обов`язки, а саме:

2.1.1. координує процес розробки комунікаційної стратегії Управління патрульної поліції з метою побудови ефективних взаємовідносин із цільовою аудиторією Управління, підвищення обізнаності про діяльність УПП;

2.1.5 забезпечує інформаційне наповнення веб-сайту, сторінки Патрульної поліції та здійснює аналіз ефективності цієї роботи;

4.1.1 старший інспектор прес-служби несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків.

Наказом МВС від 09.11.2016 №1179 затверджено «Правила етичної поведінки поліцейських» частиною 1 Розділом II яких визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України (Абз 2,3).

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того, що у ОСОБА_1 дійсно була необхідність відлучитись зі складу екіпажу, в якому вона здійснювала патрулювання, для виконання поставленого ДПП завдання, про що вона завчасно повідомила ОСОБА_3 , який у свою чергу підтвердив вказані обставини.

Отже, старший лейтенант поліції, старший інспектор прес-служби ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_3 про необхідність відлучитись у зв`язку із службовою необхідністю та отримала його дозвіл.

Таким чином, з урахуванням отриманого ОСОБА_1 дозволу відлучитись у зв`язку із службовою необхідністю, позивач не вчиняла дій щодо самоусунення від виконання повноважень поліцейського під час несення нею служби 25.11.2022 відповідно до розстановки сил та засобів роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що направляючись до "Пунктів незламності" в складі екіпажу "ГРАНІТ - 0101" позивач вчинила вказані дії за безпосередньої згоди та повідомлення командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майора поліції ОСОБА_3 .

Як наслідок, доводи відповідача щодо вчинення позивачем дій, які містять ознаки порушення службової дисципліни, а саме відлучення позивача зі складу екіпажу "Граніт-0102" (самоусунення від виконання повноважень) без погодження командирароти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, не знайшли свого підтвердження, в межах розгляду даної справи, оскільки спростовані дослідженими судом доказами та поясненнями свідка.

Також суд вказує, що відповідно до пункту 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Відповідач вказує, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконала заходи безпеки під час несення служби, залишивши старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на одинці з правопорушником, що могло призвести до негативних наслідків щодо напарника позивача.

Суд зазначає, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Відповідно до п. 1 Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року № 357ця Інструкція встановлює порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативне інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП).

Згідно з абзацом сьомим пункту 2 розділу І Інструкції №357, у ній терміни вживаються в таких значеннях, наряд поліції - ГРПП, наряди патрульної поліції, поліції охорони, поліції особливого призначення, слідчо-оперативні групи, дільничні офіцери поліції, інші сформовані наряди (у тому числі спільні наряди поліцейських різних підрозділів) у складі, не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них.

Судом досліджено відеоматеріали, долучені представником відповідача із портативних відеореєстраторів партульних поліцейських, які були учасниками вказаних подій та встановлено наступне:

- старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не здійснювала безпосереднє спілкування з правопорушником, водієм автомобіля BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 ;

- в момент відсутності ОСОБА_1 у складі екіпажу "ГРАНІТ-0102", після проведення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 попередньої перевірки водія автомобіля BMW Х5 (близько з 15:40 год) до моменту прибуття підкріплення, а саме додаткового наряду "ГРАНІТ-01051" (близько о 15:58 год), напарник позивача - старший лейтенант поліції ОСОБА_2 переважну частину вказаного часу знаходився в службовому автомобілі та здійснював оформлення адміністративних матеріалів.

Вказані обставини узгоджуються із поясненнями патрульних поліції допитаних в межах дисциплінарного провадження та поясненнями позивача, отриманих судом в межах розгляду даної справи.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити про дотримання позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів, суд керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Висновок службового розслідування не може ґрунтуватись на припущеннях, оскільки на відповідача, як роботодавця покладено обов`язок довести вину особи у скоєнні адміністративного проступку, а тому факт наявності ознак учиненого дисциплінарного проступку (в даному випадку залишення на одинці напарника з водієм автомобіля) мав бути доведений поза розумним сумнівом в ході службового розслідування, проте у висновку зазначені обставини не встановлені.

У межах спірних правовідносин відповідачем належними та допустимими доказами не доведено ухиляння позивача від виконання свої обов"язків як патрульного поліцейського, під час несення служби в наряді, та настання будь-яких шкідливих наслідків у причинно-наслідковому зв"язку між ними та поведінкою позивача.

Отже, матеріали службового розслідування, на підставі якого позивача притягнуто відповідачем до дисциплінарної відповідальності не містить беззаперечних доказів та обґрунтування саме "самовільного" залишення позивачем місця несення служби, яке б спровокувало негативні наслідки для її напарника - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Що стосується порушення позивачем пункту 4, 5 розділу ІІ Інструкції №1026, а саме невикористання протягом зміни відеореєстратора, суд зазначає наступне.

Приписами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які поліція може закріплювати на однострої.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

З метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Підпункти 2, 3 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція №1026) містять вимогу поліцейським щодо заборони під час виконання своїх повноважень примусового виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб, а також перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ даної Інструкції № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Під час судового розгляду справи та в результаті дослідження матеріалів справи встановлено, що портативний відеореєстратор №475840, який 25.11.2022 на період несення служби, видано старшому інспектору прес-служби УПП в Житомирській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , не застосовувався позивачем під час зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 .

Наявні відеозаписи на портативному відеореєстраторі свідчать про те, що він знаходився на панелі приладів службового транспортного засобу біля коробки передач протягом всієї зміни. Такі записи зафіксовані на портативному відеореєстраторі у зв`язку з технічними можливостями пристрою, а саме наявністю функції увімкнення всіх приладів, які перебувають в радіусі 30 метрів до увімкненого відеорестратора. Крім того, після залишення місця зупинки вказаного автомобіля та направлення до «Пунктів незламності», позивач залишила портативний відеореєстратор в службовому автомобілі.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача, що положення Інструкція №1026 встановлює імперативний обов`язок поліцейського здійснювати повну відеофіксацію, проте безпосередньо з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до її завершення.

Невикористання технічного засобу позивач пояснила тим, що зняла портативний відеореєстратор з однострою та залишила його в службовому автомобілі, оскільки він їй заважав.

Разом з тим суд вказує, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , не оспорює отримання нею портативного відеореєстратора №475840, на період несення служби 25.11.2022.

Підтвердженням висновків службового розслідування, щодо невикористання позивачем портативного відеореєстратора є досліджені відеоматеріали, які долучені відповідачем до справи та досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до змісту яких встановлено, що відеореєстратор позивача з інвентарним номером №475840, в період часу з 15:36: год. до 16:43 год. (період зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 ) перебував в службовому автомобілі та не здійснював відеофіксацію подій, на які відреагував екіпаж патруля поліції у складі позивача та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 25.11.2022.

Разом з тим суд зауважує, що дійсний зміст положення п.5 розділу 2 Інструкції №1026 фактично свідчить про те, що він не містить виключного переліку випадків, за яких відеозйомка може безперервно не вестись, про що свідчить наявність слова - «тощо».

Отже, з урахуванням вищевикладеного, можна зробити висновок, що поліцейський, в даному випадку, під час несення служби має право на «особисте приватне становище», в період якого не зобов`язаний вести відеозйомку на портативний відеореєстратор.

Окрім того, також слід зазначити про те, що пп.1, 2 п.6 розділу 2 цієї Інструкції №1026 передбачають обов`язок поліцейського під час здійснення ним саме з "моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до її завершення" здійснювати "безперервну" відеозйомку.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що відповідач, в даному випадку, належним чином не обґрунтував та не надав беззаперечних доказів порушення саме позивачем, який безпосередньо не займалася розглядом спірних адміністративних матеріалів, під час зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , порушення вимог Інструкції №1026, тобто гострої необхідності здійснення старшим лейтенантом поліції Носадчук Т.П. обов`язкової «безперервної» і фактично «паралельної» відеофіксації спірної події 25.11.2022, фіксацію та розгляд якої реально здійснював інший член екіпажу, зокрема старший лейтенант поліції ОСОБА_2 .

При цьому, за таких обставин, суд також вважає помилковим твердження відповідача про те, що позивач, перебуваючи 25.11.2022 у службовому автомобілі, під час зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , без вчинення будь-яких активних дій взагалі не виконувала свої службові обов`язки.

На противагу вказаному, під час розгляду справи судом встановлено, що в оспорюваний проміжок часу позивач, за попередньою згодою командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , приступила до виконання свої посадових обов"язків, як старшого інспектора прес-служби УПП в Житомирській області, а саме як пояснила позивач, розпочала зв"язок з працівниками прес-служби з метою пошуку "Пунктів незламності".

З огляду на вищевикладене, вказані обставити не можуть беззаперечно свідчити про порушення позивачем вимог п.п.4, 5 розд.ІІ, п.2 розд.VІІ Інструкції №1026.

Таким чином, зміст матеріалів дисциплінарної справи не свідчить про порушення ОСОБА_1 основних обов`язків поліцейського в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, щодо не здійснення відеофіксації під час виконання службових обов`язків, а саме спеціальної поліцейської операції (під час зупинки транспортного засобу BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 ).

Разом з тим, матеріали дисциплінарного провадження не містять інформації щодо заподіяння шкоди непроведенням позивачем безперервної відеозйомки.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові від 25.02.2021 у справі №160/9275/18 де зазначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Однак, суд зазначає, що матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку, та не конкретизовано, в чому ж саме полягає невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що наявність обставин, встановлених в ході службового розслідування, не підтверджена належними доказами, що свідчили про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Крім цього, судом також не встановлено врахування відповідачем при обранні дисциплінарного стягнення його попередньої поведінки, важкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, обставин, що пом`якшують відповідальність, її ставлення до служби тощо, що є порушенням ст. 19 Дисциплінарного статуту.

Також у висновку службового розслідування дисциплінарною комісією не обґрунтовано своє рішення щодо рекомендованого для позивача виду стягнення суворої догани, оскільки не враховано вимоги ст.29 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, статтею 29 Дисциплінарного статуту передбачено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2).

Тобто, дисциплінарному стягненню - сувора догана передувало стягнення - зауваження та догана, комісією не обґрунтовано чому вказані види стягнення не застосовані.

Європейський суд з прав людини у справах Gelenidze v. Georgia, 7 November 2019, аpplication no. 72916/10; Namazov v. Azerbaijan, 30 January 2020, аpplication no. №74354/13 визнав порушення статі 8 Європейської конвенції з прав людини, мотивуючи це рішення тим, що на заявників було накладено суворе покарання, оскільки вони втратили роботу без будь-якої оцінки можливого застосування до нього менш суворого заходу.

Матеріали службового розслідування та оспорюваний наказ не містить таких мотивувань та належних відомостей, котрі характеризують поліцейського (пункт 8 частини 1 статі 19 Дисциплінарного статуту), що додатково свідчить про упередженість рішення відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Отже не наведення відповідачем правових підстав, щодо застосованого виду дисциплінарного стягнення свідчить про порушення частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту, а також й те, що накладене стягнення непропорційне легітимній переслідуваній меті (див. п.51 рішення ЄСПЛ п. Namazov v. Azerbaijan, 30 January 2020, аpplication no. №74354/13), тобто вчинена у порушення приписів пунктів 7, 9 статті 2 КАС України.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

В контексті зазначеного суд зауважує, що будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивача в розрізі його функціональних обов`язків щодо факту вчинення протиправних дій матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Водночас, для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

За таких обставин, наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.02.2023 №69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до ОСОБА_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин, відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України одночасно з ухваленням рішення у справі.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул.Федора Ернста, 3, м.Київ 48, 03048, ) про визнання протиправним та скасування наказу, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.02.2023 №69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 04 серпня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко