Справа № 440/451/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/451/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" (надалі по тексту - позивач, ТОВ "Стандарт Ойл-2000") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (надалі по тексту - відповідач1), відповідно до якої просить про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 01.09.2022 № 3.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про сплату штрафу є протиправним, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки винесене без належної перевірки всіх первинних документів і врахування всіх обставин під час проведення перевірки. Позивач вказує, що відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Окремо наголосив на порушенні строку винесення податкового повідомлення-рішення не в межах трьох днів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06 березня 2023 року до суду надійшло клопотання Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про залучення другого відповідача, а саме - Головного управління ДПС в Полтавській області.

Відповідач1, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позов /а.с.68-72, т.2/, в якому, з урахуванням поданих доказів, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначав, що перед початком перевірки представнику підприємства (заступнику директора ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» Лахно Дмитру Олександровичу) було вручено копію Наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 20.07.2022 № 949-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» та пред`явлені для ознайомлення направлення, про що свідчать розписки представника підприємства (Лахно Д.О.) в направленнях на перевірку. Вказав, що положення п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ дозволяє проведення фактичної перевірки на виконання функцій контролюючого органу, визначених Податковим кодексом України та законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів ст. 19-1 ПКУ та статті 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача. Звертав увагу суду на судову практику Верховного Суду, в якій зазначено, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань. Позивач, зазначаючи про пропуск строку Відповідачем для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, посилається на вимоги п. 86.8 ст. 86 ПК України в редакції до 01.01.2021. Зауважував, що відповідно до висновків акту перевірки встановлено незабезпечення реєстрації рівнемірів-ліильників у кількості 4 одиниць в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі. Коригування серійних (ідентифікаційних) номерів 4 рівнемірів, встановлених на стаціонарних резервуарах, стосовно яких 21.07.2022 року виявлено невідповідності було здійснено 22.07.2022 року шляхом подання коригуючої довідки, що свідчить відповідно про визнання даного факту як порушення. Також встановлено необладнання 1 місця відпуску пального витратоміром-лічильником та незабезпечення реєстрації 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі. Коригування даних, виведення витратоміра - лічильника серійний (ідентифікаційний) номер 1900603-02 з експлуатації відбулося згідно коригуючої довідки від 22.07.2022 року, тобто за результатами встановлених порушень. Стосовно витратоміра-лічильника серійний (ідентифікаційний) номер 1903479-02, як на момент проведення перевірки даних - 21.07.2022 року, так і до моменту завершення фактичної перевірки в цілому, платником не забезпечено ідентифікації даних витратоміра-лічильника, що відповідно унеможливило їх підтвердження чи спростування. Фактично, як зазначено ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000», відновлення таблички (шильдика) на витратомірі-лічильнику серійний (ідентифікаційний) номер 1903479-02 відбулося станом на дату подання заперечень - 11.08.2022 року, що відповідно є підтвердженням порушень зазначених в акті фактичної перевірки.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року вирішено клопотання представника Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про залучення другого відповідача у справі №440/451/23 - задовольнити. Залучити до участі у справі № 440/451/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в якості другого відповідача Головне управління ДПС в Полтавській області (надалі по тексту - ГУ ДПС в Полтавській області, відповідач2). Розгляд адміністративної справи почати спочатку.

08 травня 2023 року до суду надійшов не підписаний уповноваженим представником відзив на позовну заяву, відповідно до якого представника відповідача2 просив відмовити у задоволенні позову, з мотивів наведених відповідачем1 /а.с. 83-86, т.2/.

30 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача2, відповідно до якої представник позивача, наполягаючи на раніше наведених аргументах, просив задовольнити позов /а.с. 109-117, т.2/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Ойл-2000" зареєстроване як юридична особа .

ДПС України видано ТОВ "Стандарт Ойл-2000" ліцензію на право виробництва пального, реєстраційний номер 00022, термін дії з 01.12.2020 до 01.12.2025 /а.с. 207 т.1/.

ТОВ "Стандарт Ойл-2000" як платник акцизного податку з реалізації пального зареєстроване 11.09.2018, перереєстроване в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового 25.06.2019 за №1019, що не заперечується сторонами.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, (надалі - ПКУ), ст.16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», із змінами та доповненнями, та інших нормативних актів, контроль - за дотриманням яких покладено на органи ДПС, з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, наявності ліцензій, фахівцями Головного управління ДПС у Полтавській області на підставі наказу від 20.07.2022 № 949-П, а також направлень від 20.07.2022 №1512 №1513, №1514, №1515 та №1591 проведена фактична перевірка ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Енгельса, буд. 39 /а.с. 91-96, т.2/.

Позивачем не заперечується, що перед початком перевірки представнику підприємства (заступнику директора ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» Лахно Дмитру Олександровичу) було вручено копію Наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 20.07.2022 № 949-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» та пред`явлені для ознайомлення направлення, про що свідчать розписки представника підприємства (Лахно Д.О.) в направленнях на перевірку.

За результатами перевірки складено акт від 01.08.2022 №2842-16-31-09-02/42337720 (надалі по тексту - акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ, а саме: не забезпечено реєстрацію рівнемірів-лічильників у кількості 4 одиниць в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі; не обладнано 1 місце відпуску пального витратоміром-лічильником та не забезпечено реєстрацію 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі /а.с. 97-106, т.2/.

Листом від 11.08.2022 № 11/08/22 (вх. від 12.08.2022 № 24082/6/16-31/ЕП) ТОВ «Стандарт Ойл-2000» було надано до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення на акт від 01.08.2022 № 2842/16-31-09-02/42337720 /а.с. 60-64, т.1/.

ГУ ДПС у Полтавській області за результатами розгляду заперечення на адресу ТОВ «Стандарт Ойл-2000» надано відповідь від 25.08.2022 № 14969/6/16-31-09-06, де зазначено, що порушення, викладені в акті фактичної перевірки, є правомірними та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, про що було повідомлено Північне управління листом від 25.08.2022 №1911/7/16-31-09-02-06 /а.с. 87-91, т.1/.

Згідно відзиву на позовну заяву представника відповідача1 у відповідності до вимог п. 1.6.3.4 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПС України від 04.09.2020 №470, із змінами та доповненнями, Північним управлінням отримано акт фактичної перевірки від 01.08.2022 № 2842/16-31-09-02/42337720, складений фахівцями ГУ ДПС у Полтавській області (вх. №1502/7 від 18.08.2022) для застосування штрафних (фінансових) санкцій та винесення податкового повідомлення-рішення згідно законодавства.

Північним управлінням на підставі акту фактичної перевірки від 01.08.2022 № 2842/16- 31-09-02/42337720 та з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечення винесено податкове повідомлення-рішення за формою «ПС» від 01.09.2022 № 3 на суму штрафних (фінансових) санкцій 120000,00 грн /а.с. 93-95,т.1/.

Не погодившись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, /а.с. 96-182, т.1/, за результатами якого рішенням від 07.12.2022 №16138/6/99-00-06-03-01-06 /а.с. 183-185, т.1/ податкове повідомлення-рішення за формою «ПС» від 01.09.2022 № 3 залишено без змін.

Вважаючи свої права порушеними таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі також - ПК України) та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Дана норма ПК узгоджується з висновками ВС у постанові від 03.11.2022 у справі №320/8042/21.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

З аналізу підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1,19-1.1.14,19-1.1.16,19-1.1.17,19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 320/1864/21, від 03 листопада 2022 року у справі №320/8042/21, від 08 грудня 2022 року у справі №140/2889/21.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

В постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №140/14625/20 судом касаційної інстанції підтримано наступні висновки:

"За результатами дослідження змісту наказу та направлення на перевірку, судами попередніх інстанцій встановлено, що правовою підставою для проведення перевірки є підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тобто наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство є платником акцизного податку як суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, що здійснює реалізацію підакцизних товарів, згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують зокрема такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

За висновком судів попередніх інстанцій системний аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку, за висновком судів попередніх інстанцій достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі №803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі №820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16, на які покликалися суди попередніх інстанцій.

Висновки суду.

Оцінюючи доводи заявника касаційної скарги Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо правомірності проведення перевірки за підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, та недоведеності підстав її проведення щодо правовідносин, які є предметом дослідження цієї справи відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 цієї статті.".

Відповідно до вимог пп 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

Таким чином, застосування вказаної норми права має відбуватися наступним чином:

- норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що є окремою підставою від отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв);

- контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу;

- щодо такої підстави, як отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, достовірність такої інформації про порушення вимог чинного законодавства може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про наявність/відсутність порушення, можливе лише після проведення фактичної перевірки. Наявність такої підстави допускає можливе порушення, а не категоричний висновок про порушення з боку платника податків, що потребує додаткової перевірки, наслідком чого є призначення податкової перевірки.

Отже, ГУ ДПС у Полтавській області на виконання функцій передбачених п. 191.1 статті 19 Податкового кодексу України було проведено перевірку позивача.

Окрім того, надаючи аналіз наведеним нормам права та встановленим фактичним обставинам справи, суд зауважує, що у зв`язку з наявністю у позивача статусу платника акцизного податку з реалізації пального, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та, відповідно, може мати наслідком прийняття відповідачем2 Наказу від 20.07.2022 № 949-П "Про проведення фактичної перевірки".

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.03.2021 року у справі № 803/1171/17.

Постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі 826/17123/18 наголошується, що: "зазначення в наказі про проведення перевірки будь-яких додаткових відомостей (фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за цією підставою), інформацію щодо порушення законодавства, яка стала підставою для прийняття цього наказу податковим законодавством не вимагається".

Відтак, безпідставним є твердження позивача, що не існувало правових підстав для проведення фактичної перевірки.

Стосовно покликань позивача про порушення відповідачем1 строків винесення податкового повідомлення-рішення, суд визнає їх безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.86.7 ст.86 ПК України - у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку. встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Як зазначено у п.п.86.7.1 п.86.7 ст.86 ПК України, акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податків у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Позивач, зазначаючи про пропуск строку Відповідачем1 для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, посилається на вимоги п. 86.8 ст. 86 ПК України в редакції до 01.01.2021.

Законом України №466-ІХ від 16.01.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавств внесено зміни до Податкового кодексу України та пункт 86.7 та 86.8 ст. 86 викладено в наступній редакції:

«Згідно п.п.86.7.5 п.86.7 ст.86 ПК України (в редакції на час спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Відповідно до абз.2 п.86.8 ст.86 ПК України - за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.»

Таким чином, редакція п. 86.8 ПК України щодо винесення ППР протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків втратила чинність з 01.01.2021, а нова редакція із зміною терміну винесення ППР після розгляду заперечень на п`ять робочих днів з дня розгляду заперечень та надсилання відповіді платнику, визначені п.86.7.5 ПК України, набрала чинності з 01.01.2021.

Заперечення на акт перевірки від 01.08.2022 № 2842/16-31-09-02/42337720 були розглянуті ГУ ДПС у Полтавській області 25.08.2022, про що ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» повідомлено листом від 25.08.2022 №14969/6/16-31-09-06. Отже, враховуючи дату розгляду заперечень і надання письмової відповіді, податкове повідомлення-рішення, відповідно до вимог п.86.8 ст.86 ПК України, повинно було прийняте у строк не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді платнику податків - тобто не пізніше 01.09.2022.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №3 від 01.09.2022 на суму штрафних (фінансових) санкцій 120000,00 грн, було прийняте у встановлені чинним законодавством строк.

Щодо суті виявлених (встановлених) порушень, зазначених в акті перевірки суд вказує наступне.

Суспільні відносини з обігу пального регламентовані, зокрема, приписами Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі за текстом - Закон України від 19.12.1995р. №481/95-ВР) та Податковим кодексом України.

Відповідно пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно зУКТ ЗЕД2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Таким чином, здійснення реалізації пального після 01.01.2020 без функціонуючих, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, підтверджених процедурою повірки/оцінки відповідності/калібрування витратомірів-лічильників, а також без функціонуючих, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, підтверджених процедурою повірки/оцінки відповідності/калібрування рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі є податковим правопорушенням у вигляді недотримання вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Як вже зазначалось вище, відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ, а саме: не забезпечено реєстрацію рівнемірів-лічильників у кількості 4 одиниць в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі; не обладнано 1 місце відпуску пального витратоміром-лічильником та не забезпечено реєстрацію 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі /а.с. 97-106, т.2/.

Так, під час перевірки, 21.07.2022 року, в присутності заступника директора ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» Лахно Д.О., здійснено співставлення даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, і витратомірів-лічильників, встановлених на місцях відпуску пального та зазначених ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» у довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, згідно форми, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944, зі змінами, та їх фактичної наявності. За результатами проведених співставлень встановлено неспівпадіння серійних (ідентифікаційні) номерів 4 рівнемірів-лічильників а саме:

по уніфікованому номеру резервуару - 11/1006543 серійний номер рівнеміра-лічильника мав бути (згідно даних платника) - 240183, однак за результатами огляду серійний номер рівнеміра-лічильника - 156852;

по уніфікованому номеру резервуару - 12/1006543 серійний номер рівнеміра-лічильника мав бути (згідно даних платника) - 240184, однак за результатами огляду серійний номер рівнеміра-лічильника - 156853;

по уніфікованому номеру резервуару - 13/1006543 серійний номер рівнеміра-лічильника мав бути (згідно даних платника) - 240185, однак за результатами огляду серійний номер рівнеміра-лічильника - 156854;

по уніфікованому номеру резервуару - 14/1006543 серійний номер рівнеміра-лічильника мав бути (згідно даних платника) - 240186, однак за результатами огляду серійний номер рівнеміра-лічильника - 156855.

Під час фактичної перевірки надано договір від 15.10.2018 № 01-18-ТУ, згідно якого власником - ТОВ «БРСМ-НАФТА» (, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 209) передано для тимчасового користування у виробництві ТОВ СТАНДАРТ ОЙЛ-2000 наступні технічні умови:

- ТУ У 24.6-1:2010 «Паливо моторне альтернативне», зміна №5;

- ТУ У 20.5.2-2:2013 «Залишок кубової ректифікації»;

- ТУ У 19.2-5:2015 «Фракції газойлево-гудронові для специфічних процесів

переробки»;

- ТУ У 19.2-6:2016 «Паливо дизельне «РІЛ78»;

- ТУ У 19.2-7:2010 «Бензини автомобільні «РЬІІ8».

Згідно додаткової угоди про внесення змін до Договору №01-18-ТУ про передачу в тимчасове користування Технічних умов від 15.10.2018, укладеної в м. Київ 25.12.2019 року, визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2025 року.

Відповідно сертифікату відповідності, за №І7А1.СІС.0000032-22, терміном ді: з 14.06.2022 до 13.06.2023, виданого ТОВ «Орган з сертифікації продукції «Сертифікаційний інформаційний центр», паливо альтернативне для бензинових двигунів РКЕМШМ РІХ 8 А- 95-Е 30-Л виду II, виробництва ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000», адреса виробництва Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Енгельса, б. 39, відповідає вимогам ДСТУ 8696:2016 «Паливо альтернативне для бензинових двигунів. Технічні умови».

Згідно дозволу Управління Держраді у Полтавській області Державної служби з питань праці № 210.19.53 на право експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищено: небезпеки терміном дії з 14.05.2019 року до 14.05.2024 року відсутнє технічне устаткуванню (резервуари) для зберігання скрапленого газу.

Будь-якої документації, яка б свідчила про переробку природного газу, його сумішей з очищення коксового газу з метою вилучення цільових компонентів (сировини) при повному технологічному циклі їх переробки в готову продукцію (пальне) в ході перевірки не надано.

Таким чином, твердження позивача стосовно можливості не обладнання резервуарів ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» на акцизному складі за адресою: м. Гадяч, вул. Енгельса. буд.39 рівнемірами-лічильниками керуючись нормою ч.2 п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ: «Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу" є безпідставними.

Су погоджується, з твердженням відповідачів, що коригування серійних (ідентифікаційних) номерів 4 рівнемірів, встановлених на стаціонарних резервуарах, стосовно яких 21.07.2022 виявлено невідповідності було здійснено 22.07.2022 шляхом подання коригуючої довідки, що свідчить відповідно про визнання позивачем даного факту як порушення.

Також, під час перевірки, 21.07.2022 року, в присутності заступника директора ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» Лахно Д.О., здійснено співставлення даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, і витратомірів-лічильників, встановлених на місцях відпуску пального та зазначених ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» у довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, згідно форми, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944, зі змінами, та їх фактичної наявності.

За результатами такого огляду, встановлено, що в порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України в частині не обладнання 1 місця відпуску пального витратоміром-лічильником та враховуючи неможливість ідентифікації даних не забезпечення реєстрації 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі.

До моменту огляду та співставлення даних, здійсненого 21.07.2022, ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» про демонтаж витратоміра-лічильника серійний (ідентифікаційний) номер 1900603-02 не повідомлено контролюючі органи, будь-яких належних документів стосовно його демонтажу чи виведення з експлуатації не надано ні під час перевірки, ні під час розгляду справи.

Коригування даних, виведення витратоміра-лічильника серійний (ідентифікаційний) номер 1900603-02 з експлуатації відбулося згідно коригуючої довідки від 22.07.2022, тобто за результатами встановлених порушень під час перевірки.

Стосовно витратоміра-лічильника серійний (ідентифікаційний) номер 1903479-02, як на момент проведення перевірки даних - 21.07.2022, так і до моменту завершення фактичної перевірки в цілому, позивачем не забезпечено ідентифікації даних витратоміра-лічильника, що відповідно унеможливило їх підтвердження чи спростування.

Фактично, як зазначено ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000», відновлення таблички (шильдика) на витратомірі-лічильнику серійний (ідентифікаційний) номер 1903479-02 відбулося станом на дату подання заперечень - 11.08.2022, що відповідно є підтвердженням порушень зазначених в акті фактичної перевірки.

Належних та допустимих доказів на спростування викладеного порушення позивачем ні в ході перевірки, ні до матеріалів справи надано не було.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 804/5775/17 зазначається, що положеннями КАС України передбачається не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 01.09.2022 № 3, прийнято у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" (вул. Дружби, буд.12Е, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ідентифікаційний код 42337720) до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд.30, м. Харків, 61052, ідентифікаційний код 44131658), Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський