Справа № 520/3915/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

08 серпня 2023 р. Справа № 520/3915/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного науково-виробничого підприємства «Промпроект» - адвоката Овсяника Сергія Анатолійовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом приватного науково-виробничого підприємства «Промпроект» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

21.02.2023 повивач приватне науково-виробниче підприємство «Промпроект» (надалі по тексту ПНВП «Промпроект», підприємство) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі по тексту - відповідач1, ГУ ДПС в Харківській області, контролюючий орган), Державної податкової служби України (надалі по тексту відповідач2, ДПС України), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2760879/21233582 від 11.06.2021 (відносно ПН № 2 від 14.05.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2844588/21233582 від 08.07.2021 (відносно ПН № 2 від 02.06.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2844587/21233582 від 08.07.2021 (відносно ПН № 1 від 02.06.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2889017/21233582 від 21.07.2021 (відносно ПН № 3 від 17.06.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3131530/21233582 від 20.09.2021 (відносно ПН № 1 від 19.08.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3268946/21233582 від 22.10.2021 (відносно ПН № 1 від 09.09.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3268947/21233582 від 22.10.2021 (відносно ПН № 2 від 15.09.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3301749/21233582 від 29.10.2021 (відносно ПН № 3 від 30.09.2021);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3463372/21233582 від 03.12.2021 (відносно ІІН № 1 від 22.10.2021);

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 2 від 14.05.2021; № 2 від 02.06.2021; № 1 від 02.06.2021; № 3 від 17.06.2021; № 1 від 19.08.2021; № 1 від 09.09.2021; № 2 від 15.09.2021; № 3 від 30.09.2021; № 1 від 22.10.2021, подані ПНВП «Промпроект», за датою їх фактичного подання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 адміністративний позов залишено без руху та запропоновано усунути вказані недоліки, а саме надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з врахуванням зазначеного в даній ухвалі суду; надати докази поважності пропуску вказаного строку та надати до суду оригіналу документу, підтверджуючого сплату судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 повернуто позовну заяву Приватного науково-виробничого підприємства "Промпроект" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ПНВП «Промпроект» просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права.

Так, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що фактично товариство 03.11.2021 звернулось до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень відповідача: № 2760879/21233582 від 11.06.2021; № 2844588/21233582 від 08.07.2021; № 2844587/21233582 від 08.07.2021; № 2889017/21233582 від 21.07.2021; № 3131530/21233582 від 20.09.2021; № 3268946/21233582 від 22.10.2021; № 3268947/21233582 від 22.10.2021, а після того, як 16.02.2023 дізнався про залишення його без розгляду у справі № 520/22236/21, невідкладно прийняв рішення і звернувся до суду з тими самими вимогами, що свідчить про сумлінне та добросовісне відношення позивача до своїх процесуальних прав та обов`язків, як наслідок позивачем вчинялись дії щодо оскарження рішень відповідача в межах строків встановлених КАС України.

Посилається на те, що 24.02.2022 регулярні війська Російської федерації, перетнувши лінію розмежування в районі анексованої території Автономної Республіки Крим, частково окупованих територій Донецької та Луганської областей України, а також державний кордон України в районі інших областей України, які межують з державою агресором, розпочали масштабну військову агресію Російської Федерації проти України. Військові дії, що відбуваються на території України унеможливлюють повноцінну реалізацію Позивачем своїх процесуальних прав у строки передбачені КАС України та як наслідок отримання повноцінного доступу до правосуддя та правової допомоги, через загрозу власному життю.

Зазначає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 вимогам ст. 242 КАСУ не відповідає через свою невмотивованість. Крім того, окружний адміністративний суд не врахував при цьому висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, а саме у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 500/1912/22 прийнятої 29.09.2022.

Відповідача скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що на його переконання Харківським окружним судом було об`єктивно та вірно зроблено висновок, що підстави для поновлення строку, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Крім того, зазначає, що наразі провадження по справі № 520/22236/21 за позовом ПНВП «Промпроект» про скасування рішень ГУ ДПС у Харківській області № 2760879/21233582 від 11.06.2021, № 2844588/21233582 від 08.07.2021, № 2844587/2123358 від 08.07.2021, № 2889017/21233582 від 21.07.2021, № 3131530/21233582 від 20.09.2021, № 3268946/21233582 від 22.10.2021, № 3268947/21233582 від 22.10.2021 відкрито у суді першої інстанції. Тому можна зробити висновок, що у справі за № 520/22236/21 та у даній справі однаковий суб`єктний склад, а також тотожні предмет спору та підстави звернення.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Згідно з правовою позицією викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 640/46/19, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей: скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим; якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності тривалістю 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу).

Таким чином, вказані вище положення Податкового кодексу України передбачають, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу становить 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу) і обчислюється з дня отримання платником податків такого рішення.

Проте, у постанові від 02.07.2020 у справі №1.380.2019.006119 Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах в частині, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними по відношенню до приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження, строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 (справа № 640/46/19), від 17.02.2019 (справа № 813/4921/17).

Правова позиція Верховного Суду, викладена у цій постанові, полягає перш за все у тому, що у справах цієї категорії застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 12.07.2022 у справі № 420/5508/20.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №815/3087/19.

Відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 1.12.2019 № 1165, платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

Як вбачається з позовної заяви, позивач рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2760879/21233582 від 11.06.2021, №2844588/21233582 від 08.07.2021; №2844587/21233582 від 08.07.2021; №288901.7/21233582 від 21.07.2021; №3131530/21233582 від 20.09.2021; №3268946/21233582 від 22.10.2021; №3268947/21233582 від 22.10.2021; №3301749/21233582 від 29.10.2021; №3463372/21233582 від 03.12.2021, однак, звернувся до суду із цим позовом лише 21.02.2023, тобто більше ніж через рік після того, як дізнався про спірні рішення, та за поза межами шестимісячного строку звернення до суду, що обчислюється з дати отримання рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про поважність причин пропуску процесуального строку на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що однією з обставин, на яку представник позивача посилається як на причину пропуску строку звернення до суду, є те, що фактично товариство 03.11.2021 звернулось до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень відповідача: №2760879/21233582 від 11.06.2021; №2844588/21233582 від 08.07.2021; №2844587/21233582 від 08.07.2021; №2889017/21233582 від 21.07.2021; №3131530/21233582 від 20.09.2021; №3268946/21233582 від 22.10.2021; №3268947/21233582 від 22.10.2021, проте 16.02.2023 дізнався про залишення позову у справі № 520/22236/21 без розгляду.

Проте, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 520/22236/21 задоволено апеляційну скаргу ПНВП "Промпроект".

Скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі № 520/22236/21.

Справу № 520/22236/21 за позовом ПНВП «Промпроект» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 по справі № 520/22236/21 прийнято до розгляду адміністративну справу №520/22236/21 за позовом ПНВП "Промпроект" до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити пені дії та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

Тобто, наразі провадження по справі № 520/22236/21 за позовом ПНВП "Промпроект" про скасування рішень ГУ ДПС у Харківській області № 2760879/21233582 від 11.06.2021, № 2844588/21233582 від 08.07.2021, № 2844587/2123358 від 08.07.2021, № 2889017/21233582 від 21.07.2021, № 3131530/21233582 від 20.09.2021, № 3268946/21233582 від 22.10.2021, № 3268947/21233582 від 22.10.2021 відкрито у суді першої інстанції.

Проте, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС Україні, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, лише після прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, справа перебуває у провадженні відповідного суду.

Як свідчать матеріали справи, на час прийняття оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви ( ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023) у суду першої інстанції підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до положень п. 3 ч.1 ст. 240 КАС України були відсутні, оскільки провадження у справі № 520/22236/21 відкрито не було.

Дані підстави з`явились лише за фактом скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі № 520/22236/21.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині, що стосуються рішень ГУ ДПС у Харківській області № 2760879/21233582 від 11.06.2021, № 2844588/21233582 від 08.07.2021, № 2844587/2123358 від 08.07.2021, № 2889017/21233582 від 21.07.2021, № 3131530/21233582 від 20.09.2021, № 3268946/21233582 від 22.10.2021, № 3268947/21233582 від 22.10.2021 є предметом розгляду справи № 520/22236/21.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що вказані у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, а отже позовна заява підлягає поверненню.

Щодо рішень Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3301749/21233582 від 29.10.2021 та №3463372/21233582 від 03.12.2021, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду із цим позовом лише 21.02.2023, тобто більше ніж через рік після того, як дізнався про спірні рішення, та за поза межами шестимісячного строку звернення до суду, що обчислюється з дати отримання рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, колегія суддів, не приймає до уваги посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24.02.2022, оскільки вважає, що питання поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою у всіх абсолютно випадках.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У свою чергу за змістом частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки вказані у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, отже позовна заява підлягає поверненню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ПНВП «Промпроект» про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та повернув позовну заяву позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного науково-виробничого підприємства «Промпроект» - адвоката Овсяника Сергія Анатолійовича залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова