Справа № 420/815/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/815/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200193/2 від 02.09.2022 року.

Позов мотивовано тим, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого товару. При визначенні митної вартості товару декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Позивач стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 23 січня 2023 року прийняти до розгляду позовну, та відкрити провадження у справі. Визначено, що суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з відзивом на позовну заяву відповідач позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких обставин та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених у митній декларації відомостей, на яку декларантом було надано відмову. Відповідач доводить, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного відповідач вважає, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» та YAYLA AGRO GIDA SAN. VE TIC. A.S. (Туреччина) було укладено Контракт №ІМР-04/07/2022 від 04.07.2022 року, відповідно до якого Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених додатковими угодами та/або рахунками-фактурами, постачати та передавати у власність Покупцю харчові продукти, а покупець приймати та оплачувати вказаний товар.

Згідно п. 1.2. Контракту найменування Товару та Кількість: Короткозернистий білий рис 1 гатунку китайського походження, код УКТЗЄД , у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) метричних тонн за ціною 690,00 дол. США за метричну тонну, згідно до Специфікації якості №1, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Контракту загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим Контрактом, становить 331200,00 доларів США. Ціна за товар (включаючи упаковку та маркування) встановлюється в доларах США та визначається Сторонами згідно до FOB Мерсін, Туреччина за умовами поставки (Інкотермс 2020).

За умовами п.п. 4.1., 4.6. Контракту Покупець сплачує 15% авансову сплату від загальної суми Контракту за товар перед його відвантаженням згідно до проформи інвойсу. Балансова сплата за товар здійснюється згідно інвойсу протягом 5 днів з копії коносаменту. Часткова сплата дозволяється. Покупець сплачує товар в доларах США шляхом перерахування грошових коштів згідно банківських реквізитів Продавця.

На виконання Контракту Продавцем було узгоджено постачання 10 партій товару, по цінам, вказаним в рахунках-фактурах (інвойсах).

26 липня 2022 року Позивачу виставлено загальний інвойс №YTR455, відповідно до якого, загальна вартість товару становить 165 600,00 доларів США, з яких авансова сплата 24 840,00 доларів США, балансова сплата - 140 760,00 доларів США. Крім того, в інвойсі окремо зазначено ціну за 10 партій товару (контейнерів), а саме 16 560 доларів США кожний.

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсу Позивач сплатив на разрахунковий рахунок контрагента 24 840,00 доларів США та 140 760,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежами б/н від 22.07.2022 р. та б/н від 18.08.2022 р., в призначенні яких зазначено «PREPAYMENT FOR RICE ACC. CONTRACT I MP-04/07/2022 FROM 04.07.2022/»(70: Remittance Information).

З метою здійснення митного оформлення товару, представником Позивача, (декларантом) було подано митну декларацію №UA500500/2022/030427 від 02.09.2022 р., в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойса (рахунку фактури).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1) інвойс №YTR455 від 26.07.2022 р.

2) пакувальний лист №б/н від 26.07.2022 р.

3) коносамент №ARKMER від 27.07.2022 р.

4) автотранспортна накладна (CMR) №б/н від 24.08.2022 р.

5) супровідний документ T1 №22ROCT30 від 24.08.2022 р.

6) фітосанітарний сертифікат №EC/TR B 0325701 від 25.07.2022 р.

7) сертифікат про походження товару №V 0006984 від 27.07.2022 р.

8) платіжний документ б/н від 22.07.2022 р.

9) платіжний документ б/н від 18.08.2022 р.

10) контракт №IMP-04/07/2022 від 04.07.2022 р.

11) доповнення до контракту №1 від 04.07.2022 р.

12) договір (контракт) про перевезення №2111122 від 23.11.2021 р.

13) договір (контракт) про перевезення №22/08/22 від 22.08.2022 р.

14) рахунок про вартість транспортування №562 від 24.08.2022 р.

15) довідка про вартість транспортування №ЕА-435/22 від 23.08.2022 р.

16) прейскурант (прайс-лист) б/н від 03.07.2022 р.

17) висновок експерта №20-38/08-2022 від 30.08.2022 р.

18) виписка з бухгалтерської документації б/н від 22.08.2022 р.

19) заява Non GMO Б/Н від 26.07.2022 р.

20) інформація про позитивні результати контролю №8921279 від 29.08.2022 р.

21) Health cert. б/н від 26.07.2022 р.

22) Phyto cert. №53270007 від 15.11.2021 р.

23) лист роз`яснення №30/08-77 від 30.08.2022 р.

24) декларація країни відправлення №22330100EX00149051 від 21.07.2022 р

Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів та Декларантом було отримано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000664 від 02.09.2022 р. та Рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200193/2 від 02.09.2022 р., яким було скориговано митну вартість товарів, а саме: на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держитмитслужби України, Одеською митницею встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: товар 1 становить 1,021 дол. США/кг. (МД від 24.08.2022 №UA401080/2022/002302), ніж заявлено декларантом 0,8191 дол. США/кг.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200193/2 від 02.09.2022 р. встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення.

3) У контракті № ІМР-04/07/2022 від 04.07.2022 зазначено, що оплата проводиться по проформі 15%, але проформа-інвойс до митного оформлення не надавалась.

4) платіжне доручення виставлено раніше інвойсу № YTR455 від 26.07.2022;

5) декларація відправника 22330100EX00149051 від. 21.07.2022 датована раніше інвойсу та попередньої оплати.

Не погоджуючись з рішенням Одеської митниці, вважаючи його протиправним та таким, що прийнято без урахування усіх обставин справи, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 51, ч. 1-2 ст. 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1-6 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею того, що ці документи можуть усунути сумніви щодо спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постановах від 31.03.2015 року та від 02.06.2015 року (справи № 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за цей товар.

В рішенні митним органом було вказано, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Суд зазначає, що згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим Контрактом, становить 331200,00 доларів США.

Ціна за товар (включаючи упаковку та маркування) встановлюється в доларах США та визначається Сторонами згідно до FOB Мерсін, Туреччина за умовами поставки (Інкотермс 2020).

Відповідно п.п. 6.4., 6.6. Сторонами узгоджено, що упаковка Товару повинна відповідати стандартам і нормам для даного виду Товару і забезпечувати його збереження при зберіганні, транспортуванні та перевантаженні. Партія товару, що поставляється Продавцем, повинна бути промаркована в повній відповідності з законодавчими вимогами країни Покупця.

Крім того, у п.п. 1.4., 1.5. Контракту вказано точні відомості щодо пакування та маркування, зокрема: упаковка оригінальні ПП мішки, вагою нетто 50 кг. Щільність мішка: не менше 90 г/м2. Розмір транспортної етикетки: довжина 5 дюймів, ширина 4 дюйма. Маркування - українською та англійською мовами на етикетках, пришиті на упаковку.

За викладених обставин митним органом зазначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

За результатом розгляду справи №815/6817/17 КАС ВС прийняв постанову від 25.01.2019 року, відповідно до якої посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що відповідно до умов Контракту пакування товару здійснюється за рахунок продавця, а вартість упаковки входить до ціни товару.

Одеська митниця дійшла хибного висновку щодо відсутності інформації про включення/ невключення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме вартість упаковки або робіт, які пов`язані з пакуванням, оскільки згідно з п. 2.2 Контракту обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця, а тому дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

З аналізу вказаних норм вбачається, що декларантом має бути зазначено дані про витрати на пакування та маркування товару, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок зазначення даних про витрати на пакування та маркування товару, оскільки вони включені до ціни товару.

Стосовно доводів відповідача про те, що у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення суд зазначає таке.

Вказане твердження спростовується наданими до митного оформлення документами. Зокрема, як вбачається з Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, серед переліку наданих документів зазначено:

- Договір (контракт) про перевезення №2111122 від 23.11.2021 р.

- Договір (контракт) про перевезення №22/08/22 від 22.08.2022 р.

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця

договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №ЕА-435/22 від

23.08.2022 р.

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця

договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №562 від 24.08.2022 р.

Згідно наданого ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» рахунку №562 від 24.08.2022 р. вартість перевезення вантажу у контейнерах разом складає 906901,28 грн., з яких:

транспортно-експедиторське обслуговування 138960,68 грн.; міжнародне

автоперевезення за межами території України 417940,60 грн.; міжнародне

автоперевезення по України 350 000,00 грн.

В наведеному рахунку також зазначено:

Платник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРУПЯНИЙ ДВІР»

Судно/рейс/Дата рейсу: GULBENIZ A TLS15N22 27.07.2022

Порт навантаження/Звантажання: MERSIN/TURKEY-CONSTANTA

Коносамент: ARKMER

Контейнер: ARKU2409278 FCIU2669084 ARKU2248893 SCOU2000420 ARKU2326384

ARKU2237224 ARKU2318500 ARKU2345023 ARKU2473791 ARKU2345086

Договір: 211112 від 23.11.2021

Крім того, згідно рахунку №ЕА-435/22 від 23.08.2022 р. вартість морського перевезення вантажу у контейнерах складає 19553,00 доларів США, з яких: оформлення документації 2066,00 дол. США; міжнародне перевезення вантажобагажу морським транспортом 13987,00 дол. США; перевантаження контейнерів 3500,00 дол. США.

В наведеному рахунку також зазначено:

Платник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРУПЯНИЙ ДВІР»

Судно/рейс/Дата рейсу: GULBENIZ A TLS15N22 27.07.2022

Порт навантаження/Звантажання: MERSIN/TURKEY-CONSTANTA

Коносамент: ARKMER

Контейнер: FCIU2669084 ARKU2409278 ARKU2345023 ARKU2318500 ARKU2237224

ARKU2248893 SCOU2000420 ARKU2345086 ARKU2326384 ARKU2473791

Договір: 22/08/22 від 22.08.2022

Вказану вище вартість транспортних витрат було включено до складової митної вартості товарів, зокрема, по 1955,30 дол. США та 41794,06 грн. для кожної поставленої партії товару за митною декларацією.

У постанові від 31 травня 2019 року по справі №804/16553/14 КАС ВС досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов Митного кодексу.

Відтак, за аналогією правил про допустимість доказів в адміністративному судочинстві, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Слід зазначити, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

З огляду на викладене, вказані рахунки містять всю необхідну інформацію для ототожнення наданих транспортних послуг з поставкою товару за цією митною декларацією, в тому числі і посилання на договори перевезення.

Крім того, в оскаржуваному рішенні було вказано, що у контракті № IMP-4/07/2022 від 04.07.2022 зазначено, що оплата проводиться по проформі 15%, але проформа інвойс до митного оформлення не надавалась. Платіжне доручення виставлено раніше інвойсу № YTR455 від 26.07.2022.

Як було зазначено, згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим Контрактом становить 331200,00 доларів США. Ціна за товар (включаючи упаковку та маркування) встановлюється в доларах США та визначається Сторонами згідно до FOB Мерсін, Туреччина за умовами поставки (Інкотермс 2020).

За умовами п.п. 4.1., 4.6. Контракту Покупець сплачує 15% авансову сплату від загальної суми Контракту за товар перед його відвантаженням згідно до проформи інвойсу. Балансова сплата за товар здійснюється згідно інвойсу протягом 5 днів з копії коносаменту. Часткова сплата дозволяється. Покупець сплачує товар в доларах США шляхом перечислення грошових коштів згідно банківських реквізитів Продавця.

З приводу сумнівів митного органу щодо умов здійснення оплати за товар, то необхідно зазначити, що між сторонами було узгоджено поставку товару, вартість якого у загальному розмірі складає 165 600,00 доларів США.

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсу №YTR455 від 26.07.2022 р.

Позивач здійснив оплату у загальному розмірі 165600,00 доларів США на розрахунковий рахунок контрагента:

- авансова сплата - 24840,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем б/н від 22.07.2022 р.

- балансова сплата - 140760,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем б/н від 18.08.2022р.

Позивач разом з митною декларацією надав SWIFT платежі б/н від 22.07.2022 р. та б/н від 18.08.2022 р., в призначенні яких зазначено «PREPAYMENT FOR RICE ACC. CONTRACT I MP-04/07/2022 FROM 04.07.2022/» (70: Remittance Information).

Враховуючи, що Контракт №IMP-04/07/2022 укладено 04.07.2022 року, орієнтовна сума якого складає 331200,00 доларів США, та на його виконання було поставлено 10 партій товару, Позивач здійснив передплату за інвойсом в межах суми контракту 22.07.2022 р., що не є суперечністю.

З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару за інвойсом №YTR455 від 26.07.2022 р. у розмірі 165600,00 доларів США була здійснена в повному обсязі, суперечностей у вартості товару, способі та об`ємі сплати не виявлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару подав до відповідача всі необхідні передбачені ст. 53 Митного кодексу України документи.

Відповідно до ч.1-7 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1-8 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вже було зазначено судом вище, відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Наявність у базі даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих до митного оформлення товару документах відсутні розбіжності, оскільки документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема сплаченого судового збору в сумі 2684 грн., то він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 15000,00 грн., то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем наданий до суду договір про надання правової допомоги № 9/22 від 15.09.2022 року, детальний опис робіт, довідка про сплату гонорару від 16.01.2023 року, акт приймання-передачі робіт (наданих послуг) від 16.01.2023 року, рахунок на оплату юридичних послуг № 9/22 від 06.01.2023 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та аналізу.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 9684 грн. (2684 грн.+ 7000 грн.= 9684 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР (адреса: вул. Посмітного, 9-А, офіс 2, м. Одеса, 65062, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, 21-а, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200193/2 від 02.09.2022 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» судові витрати у розмірі 9684 грн. (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів