Справа № 340/4347/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4347/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Відповідач - 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через свого представника - адвоката Неверчака Є.Б.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 31.05.2023 року про відмову Позивачу в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу для пенсії Позивача період проходження ним строкової військової служби з 1.01.2004 року по 20.05.2004 року, а також період військової служби за контрактом з 21.05.2004 року по 29.05.2006 року з урахуванням даних про суми грошового забезпечення згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 №470/2/226; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву Позивача про перерахунок пенсії від 24.05.2023року з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пенсійним органом було необґрунтовано та протиправно не зараховано період проходження позивачем строкової військової служби до страхового та пільгового стажу, оскільки позивач не несе відповідальності за дії страхувальника (роботодавця).

Ухвалою суду від 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачами було подана відзиви на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог/, відповідача висловили єдину позицію, що підстави для зарахування спірного періоду до страхову стажу відсутні, оскільки відсутні відомості про сплату сбу`єктом страхування страхових внесків. Крім того відповідач - 2 вказав, що в довідці від 19.05.2-23 № 470/2/226 не зазначена підстава видачі.

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Позивач 01.02.1984 року народження, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 19.09.2022 отримує пенсію по інвалідності обчислену відповідно до ст. 27 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі по тексту Закон № 1058).

24.05.2023 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою № 1204 щодо перерахунку пенсії з більшого страхового стажу.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено

структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту Головне управління).

31.05.2023 Головним управлінням на підставі заяви та наданих документів було винесено Рішення № про відмову у перерахунку пенсії з більшого страхового стажу (а.с.13).

Підставою для винесення вищевказаного рішення послугувало те, що в наданій довідці від 19.05.2023 №470/2/226 про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, виданої військовою частиною НОМЕР_1 за період військової служби за контрактом з 21.05.2004 по 29.05.2006, відсутні відомості про сплату страхових внесків та довідка видана без підстави видачі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 9 липня 2003 року (далі Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що позивач з 17.05.2002 по 29.05.2006 проходив строкову військову службу в армії (а.с.20-зв).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частина друга статті 24 Закону № 1058-IV передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, до яких належать юридичні особи роботодавці.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Частина друга статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) у сукупності з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI також покладає обов`язок своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на роботодавців.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а та від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України особа позбавляється соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на такому підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. За таких умов Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату внесків для нарахування пенсії за певний період не є підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії.

В основу зазначених висновків Верховного Суду покладена відсутність вини працівника підприємства у несплаті його роботодавцем страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що на час проходження позивачем строкової військової служби діяв наказ Міністерства оборони України №75 від 05.03.2001 року.

Так, відповідно до пп. 5.1, 5.2 наказу Міністерства оборони України №75 від 05.03.2001 року встановлено, що військовослужбовцям строкової військової служби посадові оклади виплачуються залежно від займаних посад і тарифних розрядів, передбачених у штатах.

Особам, призваним на строкову військову службу, з дня прибуття до військового комісаріату для відправлення у військову частину і до набуття права на одержання посадових окладів відповідно до пунктів 5.3, 6.4, 6.8 і 6.11 Положення виплачуються оклади за I тарифним розрядом.

Матеріали справи підтверджують, що позивач проходив строкову військову службу у військовій частині, до повноважень та обов`язків якої належало сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України, зокрема за позивача.

Відтак, суд вказує, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

З метою захисту права на пенсію осіб, які проходили службу в частинах, які дислокувались на територіях, які наразі є тимчасово окупованими, постановою правління ПФУ було прийнято постанову від 04.02.2021 № 3-1 Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя або знищено, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 за №463/36085.

Даний Порядок зокрема передбачає таке:

Пункт 2 «Якщо документи про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях, знищені у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин, розрахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії здійснюється військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення.

У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини чи органу, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення, розрахунок грошового забезпечення здійснюється правонаступниками або органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів.

У зазначених цим пунктом випадках видається довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року № 31.

Довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески видається за зверненням особи, якій призначається пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або територіального органу Пенсійного фонду України».

Пункт 3 «Для розрахунку грошового забезпечення використовуються документи особової справи військовослужбовця, особи начальницького і рядового складу (послужний список та інші документи з обліку особового складу), трудові книжки. Під час розрахунку грошового забезпечення враховуються: посадовий оклад (залежно від займаних посад за періоди проведення розрахунку), оклад за військовим (спеціальним) званням (відповідно до присвоєних звань за періоди проведення розрахунку) у розмірах, визначених законодавством, відповідній категорії військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу; надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням залежно від вислуги років на період проведення розрахунку; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, визначених законодавством, встановлених відповідно до займаних посад. Вказані вище виплати, розміри яких відповідно до законодавства встановлюються диференційовано (в залежності від складності завдань, результатів служби тощо), враховуються у середніх розмірах у відповідних місяцях відносно визначених законодавством таких виплат для відповідних посад.

Розрахунок грошового забезпечення здійснюється щомісячно відповідно до законодавства, яке діяло на період проведення розрахунку.

Пункт 4. Відсутність первинних документів про нарахування грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, а також час та причини, що призвели до знищення таких документів, знаходження первинних документів про нарахування грошового забезпечення та про сплачені страхові внески на тимчасово окупованих територіях підтверджується військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення (у разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини чи органу, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення - їх правонаступниками або органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів)».

В додатках до даного порядку довідка по формі, яку мають видавати відповідні органи.

В матеріалах справи наявна довідка ВЧ НОМЕР_1 , про розмір грошового забезпечення для пенсії позивача цілком відповідає формі, передбаченій Порядком №3-1.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно та необґрунтовано не зараховано до загального та пільгового стажу позивача період проходження ним строкової військової служби за спірний період.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, то суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №204/362/17, вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі Верховний Суд вказав, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не надав оцінку відомостям, наявним або відсутнім у трудовій книжці позивача, в той час як суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено повноваження суду у разі задоволення позову прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування спірного рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та, з огляду на наявність дискреційних повноважень при прийнятті рішень, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Таким чином, вимога про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу для пенсії Позивача період проходження ним строкової військової служби з 1.01.2004 року по 20.05.2004 року, а також період військової служби за контрактом з 21.05.2004 року по 29.05.2006 року з урахуванням даних про суми грошового забезпечення згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2023 №470/2/226 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн.(а.с.42), який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у справі солідарно.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-236, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 31.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 24.05.2023року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ().

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО