Справа № 120/7423/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 серпня 2023 р. Справа № 120/7423/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.05.2023 за №02 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком.

З метою скасування вищевказаного рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити дострокову пенсію за віком, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.06.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

12.06.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. По суті позовних вимог Відповідач вказав, що 11.05.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та доданими документами.

За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Розглянувши надані позивачкою документи, на вимогу до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням прийнято Рішення №02 від 18.05.2023 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком.

Вік позивачки на дату звернення: 55 років 3 місяці.

Страховий стаж позивачки на дату звернення складає: 31 рік 10 місяців 26 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі з 01.08.1987 по 10.02.1991 записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987, оскільки заявницею надано довідку від 18.04.2023 № В/54 про вихододні, в якій, прізвище, ім`я та по батькові зазначено не повністю ( ОСОБА_2 ).

Документами підтверджено, що особа проживала у зоні посиленого радіологічного контролю 14 років 11 місяців 14 днів, станом на 01.01.1993 - 5 років 4 місяці 7 днів.

Період з 01.08.1987 по 23.08.1987 згідно довідки від 09.05.2023 №7/02-26 не враховано до проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки підставою видачі зазначено посилання на запис трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987, згідно якої даний період не зараховано до страхового стажу.

Відтак, відповідач вказує, що право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за наявними документами ОСОБА_1 набуде після досягнення 56 років.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає, що рішення №02 від 18.05.2023, про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком - є законним та обґрунтованим.

12.06.2023 на адресу суду представником позивача надано відповідь на відзив. Проте, в силу приписів ч. 3 ст. 263 КАС України, за правилами якої розглядається дана справа, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З огляду на вищезазначене, відповідь на відзив, суд залишає без розгляду.

23.06.2023 на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, який за змістом є подібним відзиву Відповідача 2.

26.06.2023 на адресу суду надійшов повторно відзив від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області аналогічного змісту.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, встановив наступне.

11.05.2023 позивачка, досягнувши віку 55 років 3 місяці, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та доданими документами.

За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням за №02 від 18.05.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Так, підставою для відмови в призначенні пенсії вказано наступне.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі з 01.08.1987 по 10.02.1991 записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987, оскільки заявницею надано довідку від 18.04.2023 № В/54 про вихододні, в якій, прізвище, ім`я та по батькові зазначено не повністю ( ОСОБА_2 ).

Документами підтверджено, що особа проживала у зоні посиленого радіологічного контролю 14 років 11 місяців 14 днів, станом на 01.01.1993 - 5 років 4 місяці 7 днів.

Період з 01.08.1987 по 23.08.1987 згідно довідки від 09.05.2023 №7/02-26 не враховано до проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки підставою видачі зазначено посилання на запис трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987, згідно якої даний період не зараховано до страхового стажу.

Право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за наявними документами заявниця набуде після досягнення 56 років.

Позивачка вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним та такими, що суперечать нормам чинного пенсійного законодавства, таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ (далі - Закон від 09,07.2003 № 1058-ІУ).

Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІУ право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-ІУ особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (надалі - Закон № 796-ХІІ) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

У спірному рішенні від 18.05.2023 р. № 02 зазначається, що страховий стаж позивачки становить 31 рік 10 місяців 26 днів. Документами підтверджено, що особа проживала у зоні посиленого радіологічного контролю 14 років 11 місяців 14 днів, станом на 01.01.1993 р. - 5 років 4 місці 7 днів.

У той же час, відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи у колгоспі з 01.08.1987 р. по 10.02.1991 р. записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987, оскільки заявницею надано довідку від 18.04.2023 № В/54 про вихододні, в якій, прізвище, ім`я та по батькові зазначено не повністю ( ОСОБА_2 ).

Оцінюючи такі доводи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених положень дає підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 01.08.1987 за порядковим номером 1, 2, 3, такі є чіткими, перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст не містять, мають реквізити наказів, містить печатки.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки стаж підтверджується основним документом - трудовою книжкою Позивачки, то відмова про не зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи є протиправною, а відтак спірне рішення підлягає скасуванню.

З тієї ж підстави до проживання у зоні посиленого радіологічного контролю має бути враховано період з 01.08.1987 по 23.08.1987, оскільки ці дані підтверджуються відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987 р., довідкою від 09.05.2023 р. № 67/02-26 та довідкою від 18.04.2023 р. № В/54.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі № 21-1048во06, від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №152/651/17, від 25 листопада 2019 року у справі №464/4150/17 та від 27 квітня 2020 року у справі №212/5780/16-а, від 17 травня 2021 року №398/494/17, від 17 травня 2021 року №336/6218/16-а, від 08 червня 2022 року у справі №805/3752/18-а та ін.

Відтак, вимога зобов`язального характеру є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.05.2023 р. №02 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 11.05.2023р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536, 80грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536, 80грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21000)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна