Справа № 300/4058/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2023 р. справа № 300/4058/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Адвокат Мищишин І.В. в інтересах ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі 100% від останнього розміру пенсії, який отримував померлий ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію на утриманців (синів) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 100% від останнього розміру пенсії, який отримував померлий ОСОБА_2 та виплату пенсії з моменту виникнення права на отримання пенсії по втраті годувальника.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не врахував при обчисленні пенсії у зв`язку із втратою годувальника стаж та заробіток померлого годувальника на території російської федерації та його заробітну плату до 01.07.2000, у зв`язку із непідтвердженням первинними документами або актами перевірки. Так, на думку позивача, пенсія по втраті годувальника мала бути обчислена у відсотках від розміру пенсії за віком, що отримував померлий годувальник, оскільки жодних претензій до стажу та заробітку ОСОБА_2 за час отримання ним пенсії за життя пенсійні органи не висловлювали.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21.07.2023 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що при переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника не було взято для обчислення пенсії періоди стажу і заробітку годувальника ( ОСОБА_2 ) у російській федерації, а також не взято для обрахунку заробітну плату годувальника за 60 місяців до 01.07.2000, відповідно до даних довідок про заробітну плату за 1986-2000 роки у ПАТ «Укрнафта». Вказує, що у матеріалах справи померлого ОСОБА_2 відсутні підтвердження відповідності (достовірності) даних у поданих годувальником довідок про заробітну плату первинним документам. Окрім того, на переконання відповідача правомірним є незарахування до страхового стажу періодів роботи у російській федерації у зв`язку із припиненням участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Враховуючи викладене вище, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
03.07.2023 на адресу суду також скеровано додаткові пояснення від представника відповідача, у яких зазначено про можливість врахування довідок про заробітну плату після надходження актів перевірок, водночас у зв`язку із масштабною агресією російської федерації та припиненням дипломатичних відносин між країнами провести перевірку достовірності даних довідок про заробітну плату неможливо.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.09.2022 серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 78).
14.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 54).
Рішенням від 24.10.2022 №35 за заявою позивача призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 101).

Листом від 23.01.2023 №1072-659/Я-02/8-0900/23 ОСОБА_1 повідомлено, що для обчислення розміру пенсії по втраті годувальника враховано заробітну плату померлого ОСОБА_2 у нульовому варіанті, у зв`язку із тим, що наявні у матеріалах архівної пенсійної справи довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами (або актами перевірки), а також в окремих місяцях суми виплат перевищують 5,6, тому після надходження актів перевірок довідок про заробітну плату, розмір пенсії буде перераховано (а.с. 12-13).

02.03.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області із проханням перерахувати пенсію по втраті годувальника виходячи із розміру пенсії, яку отримував померлий ОСОБА_2 та із урахуванням усіх документів, що знаходяться в матеріалах його архівної пенсійної справи (а.с. 14).

Водночас, на переконання відповідача ОСОБА_1 не має права на переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника із врахуванням стажу і заробітку, набутого на території російської федерації, що підтверджується змістом листа від 29.03.2023 (а.с. 15).

Вважаючи протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі 100% від останнього розміру пенсії, який отримував померлий ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду із даним позовом.

Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058).

Відповідно до ст. 1 Закону України №1058, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України №1058, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України №1058 передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 по 21.02.2014 за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України №1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 статті 36 Закону України № 1058 визначено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За вказаними законодавчими нормами, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Так, у матеріалах справи наявне рішення від 24.10.2022 №35, згідно із яким за заявою ОСОБА_1 призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 101).

Відповідно до вказаного рішення пенсія по втраті годувальника призначена із урахуванням таких показників: страховий стаж померлого годувальника 42 роки 9 місяців 1 день, при цьому заробітна плата померлого годувальника за періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 врахована у нульовому варіанті (а.с. 101-105).

Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Частиною 3 статті 45 Закону України №1058 визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Призначення особі пенсії по втраті годувальника можливе за одночасної наявності двох таких умов у їх сукупності непрацездатність цієї особи (наявність інвалідності або досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону) та перебування на утриманні померлого годувальника (перебування на повному утриманні померлого годувальника або одержання від нього допомоги, що була постійним і основним джерелом засобів до існування). При цьому, обидві ці умови мають існувати саме на момент смерті годувальника.

Непрацездатний член сім`ї померлого годувальника, для якого його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, та який й сам одержує пенсію, має право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, подавши при цьому відповідну заяву, документи про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших додаткових документів.

Так, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника проводиться в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, тобто від розміру пенсії, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя з фактичного її розміру.

Згідно із матеріалами справи при призначенні з 24.09.2022 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не враховано розмір пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , який фактично останній отримував до часу смерті (а.с. 101).

Так, на момент смерті ОСОБА_2 отримував пенсію по інвалідності, виходячи із страхового стажу із страхового стажу 42 роки 9 місяців 1 день (а.с. 159).

При цьому, при призначенні пенсії по інвалідності та при її подальших перерахунках відповідачем враховано заробітну плату ОСОБА_2 за періоди з 01.10.1986 по 30.09.1991, з 01.07.2000 по 31.08.2010, у зв`язку із чим індивідуальний коефіцієнт заробітної плати померлого годувальника склав 4,70790 (а.с. 159-163).

Судом також встановлено, що у матеріалах архівної справи померлого годувальника містяться:

- довідка про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, видана ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року;

- довідка про заробітну плату від 30.08.2010 №11.648, видана Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року;

- довідка про заробітну плату від 30.08.2010 №11.649, видана Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року;

- довідка про заробітну плату від 30.08.2010 №11.650, видана Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року;

- довідка про заробітну плату від 03.11.2010 №01/5-23/40240, видана ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року;

- довідка про заробітну плату б_н, видна ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року (а.с. 128-133), що відповідачем не заперечується.

При цьому, позивачем разом із позовною заявою також надано копію довідки від 14.12.2010 №4872, виданої державних архівом смоленської області за період з січня 1981 року по квітень 1984 року, яка не було врахована при обчисленні розміру пенсії померлого годувальника (а.с. 28).

Отже, суд встановив, що пенсія по інвалідності ОСОБА_2 призначалась та виплачувалась із урахуванням вказаних вище довідок про заробітну плату.

Водночас, пенсія за віком за життя годувальника померлому чоловіку позивача йому ніколи не обчислювалася і не виплачувалася, відповідно бажання отримувати такий вид пенсії померлий годувальник не виявляв.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України №1058, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Порядок обчислення пенсії за віком регламентований ч. 1 ст. 27 Закону України №1058, зокрема: розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = ЗпКс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Так, померлий ОСОБА_2 отримував пенсію по інвалідності у розмірі 90% від пенсії за віком як інвалід другої групи. Розмір пенсії за віком, від якої у відсотковому співвідношенні було обраховано розмір пенсії по інвалідності, становив 13818,98 грн. При цьому, із урахуванням усіх надбавок фактично до виплати померлий отримував пенсію по інвалідності у сумі 13831,09 грн. (а.с. 159).

Відтак, на момент смерті ОСОБА_2 йому призначена та виплачувалась пенсія з урахуванням вказаних довідок про заробітну плату, що відповідачем не заперечується, а тому виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника повинна проводитись у відповідному відсотковому співвідношенні до пенсії, яку отримував померлий годувальник саме на час настання смерті, у тому числі із урахуванням наведених вище періодів заробітку.

Вказані періоди заробітної плати визначали розмір пенсії годувальника і не оспорювались на момент його смерті, а тому підлягають врахуванню при обчисленні розміру пенсії в зв`язку з втратою годувальника за заяво. позивача.

При цьому, суд зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1), відповідно до якого для обчислення пенсії за віком особою, яка претендує на таку пенсію подаються документи як про особу, вік, так і про страховий стаж та заробітну плату.

За відсутності документів про стаж і заробітну плату особи об`єктивне обчислення розміру пенсії за віком не є можливим.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Зазначене свідчить на користь того, що право на призначення та обчислення пенсії за віком має особа лише протягом її життя та виключно у разі надання відповідних документів, які є підставою для призначення такої пенсії. Чинним законодавством не передбачено можливості обчислення розміру пенсії за віком особі, яка померла, за документами, наданими іншими особами.

Виходячи з правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, судом зроблено висновок, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для відмови позивачу у перерахунку їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника без урахування періодів заробітку, врахованих при обчисленні розміру пенсії померлого годувальника, призначеної за його життя.

Водночас, пенсійне законодавство, в тому числі Закон України №1058, не містять в собі норм, які б надавали підстави відповідачам здійснювати обчислення чи перерахунок пенсії після смерті будь-якої особи, або право на розрахунок розміру пенсії за віком померлому, яку останній за життя не отримував.

Тому, суд вважає необґрунтованою позицію відповідача стосовно можливості отримання за заявою позивача пенсії по втраті годувальника тільки внаслідок розрахунку пенсії за віком померлого годувальника.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у справі №636/2100/16-а, у якій суд зазначив, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

У чинному законодавстві передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника, тому беззаперечним є факт того, що позивач може скористатись правом на обчислення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за матеріалами пенсійної справи померлого ОСОБА_2 .

Водночас, у відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про необхідність залучення у справі співвідповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Як слідує із змісту позовної заяви та прохальної її частини, ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за якими просить визнати протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі 100% від останнього розміру пенсії, який отримував померлий ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Отже, позивачем вірно визначено відповідача у даній справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з урахуванням заявлених позовних вимог.

Сторонами не заперечується, що рішенням від 24.10.2022 №35 за заявою позивача призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника, водночас на вказаному рішенні не міститься інформації, що воно приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Не надано таких доказів разом із відзивом і Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківський області.

При цьому, суд вказує, що у листі від 29.03.2023 відповідач відмовляє позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника із врахуванням стажу і заробітку, набутого на території російської федерації (а.с. 15), тобто фактично ставить під сумнів право отримувати вже призначену пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Отже, на переконання суду з моменту звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області із відповідною заявою від 02.03.2023, між сторонами виникли інші спірні правовідносини, що не охоплюються змістом рішення від 24.10.2022 №35.

Таким чином, з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд вбачає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_5 провести перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника із урахуванням довідок про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, виданої ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року, від 30.08.2010 №11.648, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, від 30.08.2010 №11.649, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року, від 30.08.2010 №11.650, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року, від 03.11.2010 №01/5-23/ НОМЕР_2 , виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року, б/н, видної ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року.

Щодо вимоги позивача призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника, суд вказує, що пенсія по втраті годувальника за заявою ОСОБА_1 вже призначена, доказів припинення виплати такої пенсії ані позивачем, ані відповідачем суду не надано.

Щодо дати, з якої має бути перерахована пенсія у зв`язку із втратою годувальника, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

02.03.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області із проханням перерахувати пенсію по втраті годувальника виходячи із розміру пенсії, яку отримував померлий ОСОБА_2 та із урахуванням усіх документів, що знаходяться в матеріалах його архівної пенсійної справи, тобто в межах 12 місяців з дня смерті свого чоловіка.

Таким чином, з 23.09.2022 має бути перерахована пенсія у зв`язку із втратою годувальника із урахуванням даних довідок про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, виданої ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року, від 30.08.2010 №11.648, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, від 30.08.2010 №11.649, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року, від 30.08.2010 №11.650, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року, від 03.11.2010 №01/5-23/40240, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року, б/н, видної ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача врахувати за заявою ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 дані довідок про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, виданої ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року, від 30.08.2010 №11.648, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, від 30.08.2010 №11.649, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року, від 30.08.2010 №11.650, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року, від 03.11.2010 №01/5-23/40240, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року, б/н, видної ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника з моменту призначення із урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача частину сплаченого судового збору в розмірі 575,45 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_5 провести перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника із урахуванням довідок про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, виданої ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року, від 30.08.2010 №11.648, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, від 30.08.2010 №11.649, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року, від 30.08.2010 №11.650, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року, від 03.11.2010 №01/5-23/40240, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року, б/н, видної ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати за заявою ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 дані довідок про заробітну плату від 18.10.2020 №05/2612, виданої ВАТ «Укрнафта» Охтирське управління бурових робіт за період з лютого по грудень 1985 року, від 30.08.2010 №11.648, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, від 30.08.2010 №11.649, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1992 року по грудень 1997 року, від 30.08.2010 №11.650, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт за період з січня 1998 року по червень 2000 року, від 03.11.2010 №01/5-23/ НОМЕР_2 , виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» за період з вересня 2000 року по травень 2001 року, б/н, видної ТОВ «Сервісна бурова компанія» за період з травня 2011 року по грудень 2010 року, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника з моменту призначення із урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого нею судового збору в розмірі 575 (п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 45 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 07 серпня 2023 р.