Справа № 693/449/23
Суддя: Шимчик Р. В.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 м. Жашків

Жашківський районний суду Черкаської області

у складі : головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жашків адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6835527 від 14.04.2023 року,

В С Т А Н О В И В

Позивач 21.04.2023 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6835527 від 14.04.2023 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що 14.04.2023 року відповідачем було складено постанову серії ЕАС № 6835527, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП на накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

На думку позивача, відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню з наступник підстав.

У постанові про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив пп. «в» п.31.4.3 ПДР України.

ОСОБА_1 категорично не згідний з притягненням його до адміністративної відповідальності з таких підстав.

По-перше, перед початком руху позивачем було перевірено технічний стан транспортного засобу.

По друге, відповідно до п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п. 9.9 і 1.1 цих Правил.

Під час руху позивач не бачив, що у автомобіля не горить одна лампа. Після зупинки автомобіля інспектором він відразу виправив несправність при поліцейському і лампа почала працювати. Тобто, ОСОБА_1 діяв відповідно до п.31.5 ПДР України.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не було роз`яснено прав та обов`язків.

ОСОБА_1 були заявлені клопотання про необхідність залучення захисника, адже йому необхідно був професійний захист дипломованого юриста. Клопотання позивача поліцейським залишив взагалі без розгляду.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6835527 від 14.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 26.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

09.05.2023 року представником відповідача Анною Лебідь подано до суду письмовий відзив на позов, у якому вона просила суд в задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що 14.04.2023 року біля 20 год. 47 хв. позивач керував транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 на а/д М-05, 15 км, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 в ПДР України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Представник відповідача вважає, що інспектор діяв виключно на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та Законом України, і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

22.05.2023 року від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, у якому він просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.04.2023 року інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаської області капралом поліції Олейніком П.В. було винесено постанову серії ЕАС № 6835527 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається із змісту зазначеної постанови, водій ОСОБА_1 14.04.2023 року о 20 год. 42 хв. на 2156 км а/д Київ - Одеса керував транспортним засобом марки «Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_2 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 в ПДР України.

Пунктом 31.4.3. «в» Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною 1 ст. 121 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність для водіїв транспортних засобів за порушення правил керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з ст. 9 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1ст. 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч. 1ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.4 - ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 - ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 - ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.3 (в) ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам :

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Із позовної заяви вбачається, що о 14.04.2023 року о 20 год.47 хв., у присутності позивача було встановлено, що він керував транспортним засобом марки «Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_2 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 в ПДР України, про що і було складено постанову ЕАС № 6835527 щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У позовній заяві позивач вказує, що замінив лампу непрацюючої лівої фари в режимі ближнього світла фар, а отже визнає керування автомобілем з порушенням п. 31.4.3 ПДР України.

Підпункт "в" пункту 31.4.3 ПДР України встановлює, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей, а саме : не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав.

Крім того, суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний у першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 524/495/17 від 31.07.2019 року, наголошує, що наявність виявленого інспекторами поліції порушення, не можливо було залишитися в нічний час (темну пору року) непомітним для позивача, як водія транспортного засобу, яка повинна бути уважною та повинна була виявивши несправність прийняти заходи для їх усунення. Такі порушення створюють певного роду небезпеку не лише для водія, а для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалах справи та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано правопорушення п. 31.4.3 «в» ПДР України, доданим Управлінням патрульної поліцій у в Черкаській області до матеріалів адміністративної справи.

Щодо тверджень позивача у неможливості скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, який складено колегією суддів Касаційного адміністративного суду, не можливе спростовування здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП.

Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор Управління патрульної поліції в Черкаської області у порядку та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. 121, 251, 283-284 КУпАП,суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6835527 від 14.04.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик