Справа № 120/2467/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 липня 2023 р. Справа № 120/2467/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Коломієць М.А.,

представників позивача: Іщенка Д.М., Міровського В.А.,

представника відповідача: Крутоузова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкових повідомлень-рішень №3, №3 та №3 від 28 листопада 2022 року.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовують свої вимоги, позивачем викладено мотиви про безпідставність висновків контролюючого органу та зазначено про реальність господарських операцій із контрагентами ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту", відсутність сировинних втрат при переробці насіння соняшнику, що підлягали оподаткуванню у лютому 2022 року та відсутність підстав для проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат".

Таким чином, позивач вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення №3, №3 та №3 від 28 листопада 2022 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою від 17.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

11.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на сировинні втрати під час переробки насіння соняшника та податкові накладні на вартість товарів, які не підтверджено за результатами інвентаризації.

При цьому зауважили, що позивачем не надано інвентаризаційний опис щодо складів готової продукції та здійснено не повне проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на складах Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат".

Щодо дотримання вимог податкового законодавства позивача з ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" вказано, що за даними Державного підприємства "Держреєстри України" не підтверджено операції зберігання, придбання, транспортування та продажу насіння соняшнику.

Стосовно взаємовідносин ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" з ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" зазначили, що у останнього відсутні об`єкти оподаткування, які необхідні для досягнення економічної мети відповідно до специфіки господарської діяльності підприємства, відсутні склади для зберігання продукції.

Також, звернули увагу, що ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" формує податковий кредит від контрагентів-постачальників, що здійснюють ризикову фінансово-господарську діяльність.

18.04.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки на запит відповідача від 22.09.2022 року №2 було надано матеріали з проведення останньої інвентаризації залишків товарів ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за вимогою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків станом на 19.07.2022 року, що проводилась в рамках документальної позапланової виїзній перевірки з питань законності декларування з податку на додану вартість за грудень 2021 року.

Підчас даної перевірки контролюючим органом не виявлено будь-яких нестач за результатами інвентаризації проведеної станом на 19 лишня 2022 року.

Таким чином, у випадку якби позивач, на запит відповідача від 22.09.2022 року №2 провів інвентаризацію у вересні 2022 року, за результатами якої було б виявлено нестачу товару, це свідчило б про те, що втрата/нестача товару сталася в період з липня по вересень 2022 року, і податкові зобов`язання потрібно було б нараховувати в періоді коли товар був втрачений (з липня по вересень 2022 року), але аж ніяк у лютому 2022 року. Така інвентаризація не могла б бути використана податковим органом в межах перевірки за лютий 2022 року.

Стосовно висновків контролюючого органу, що ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на сировинні втрати під час переробки насіння соняшника вказали, що сировинні втрати, які утворилась в результаті переробки давальницької сировини, є невід`ємною частиною виробничого (технологічного) процесу виготовлення олії та пов`язані із здійсненням господарської діяльності товариства, а тому в останнього не виникало обов`язку щодо визначення податкових зобов`язань з ПДВ на такі сировинні втрати на підставі підпункту "г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Відповідно відсутній і обов`язок щодо складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних податкових накладних.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Житомир-Арго-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера комфорту" зазначили, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві та акті перевірки обставин щодо не підтвердження факту здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами, зокрема про не підтвердження поставки товару по ланцюгу постачання, про відсутність трудових ресурсів та основних засобів для здійснення господарської діяльності.

27.04.2023 року представником відповідача подано письмові пояснення у яких зазначено, що за результатами інвентаризації підтвердити залишки товарно-матеріальних цінностей неможливо, а тому такі залишки підлягають оподаткуванню згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

Також вказано, що згідно з наданими до перевірки документами, сировину (соняшник) втрачено, така сировина не може бути використана в подальших (дохідних) операціях підприємства пов`язаних із господарською діяльністю, а отже підлягає оподаткуванню.

27.04.2023 року позивачем подано клопотання у якому останній зауважив, що з метою підтвердження дотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера комфорту", підприємством перед укладенням договорів здійснювалася перевірка інформації про контрагентів у доступних електронних базах даних контролюючих органів, а також інформації щодо наявних вироків у кримінальних провадженнях стосовно посадових осіб підприємства в Єдиному реєстрі судових рішень. Будь-якої негативної інформації виявлено не було.

04.05.2023 року від представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли додаткові пояснення у яких звернуто увагу, що надані позивачем документи по контрагентах ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера комфорту" не можуть бути доказами прояву належної обачності перевірки зазначених контрагентів для здійснення господарських операцій з поставки товарів за наслідками взаємовідносин із контрагентами та не спростовують висновків відповідача про відсутність у позивача права на отримання податкового кредиту.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 11.05.2023 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів.

08.06.2023 року представником позивача долучено до матеріалів справи копії документів, що підтверджують використання підприємством у господарський діяльності, в період з березня по жовтень 2022 року, товарно-матеріальних цінностей, які були у нього в залишках на рахунках №20, №26 та №28 станом на кінець лютого 2022 року, а також інвентаризаційних описів станом на 31.10.2022 року.

Серед даних документів містяться копії оборотно-сальдової відомості по рахунку №201 (що входить до рахунку №20) за березень 2022 року, карток рахунків, первинних документів, звітів про списання, які підтверджують використання в господарській діяльності, у березні 2022 року, залишків товарно-матеріальних цінностей, що обліковувалися на рахунку №201 станом на кінець лютого 2022 року.

08.06.2023 року представником відповідача подано клопотання у якому зазначено, що надані позивачем до клопотання оборотно-сальдові відомості по рахунку №281 за березень, квітень, травень 2022 року та картка рахунку №26 за березень, квітень, травень 2022 року не можуть бути належними доказами по даній справі, оскільки не є первинними документами.

При цьому, зазначили, що оприбуткування чи не оприбуткування у бухгалтерському обліку платника податків можливо встановити виключно на підставі первинних документів.

15.06.2023 року позивачем долучено до матеріалів справи копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку №201 за квітень-жовтень 2022 року, карток рахунків, первинних документів, звітів про списання, які підтверджують використання в господарській діяльності, у квітні-жовтні 2022 року, залишків товарно-матеріальних цінностей, що обліковувалися на рахунку №201 станом на кінець лютого 2022 року та інвентаризаційних описів станом на 31.10.2022 року.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 15.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

03.07.2023 року в доповнення до поданих клопотань від 08.06.2023 року та 15.06.2023 року, представником позивача долучено копії оборотно-сальдових відомостей, карток рахунків, первинних документів, звітів про списання по рахунку №20, які підтверджують використання в господарській діяльності, у березні-жовтні 2022 року, залишків товарно-матеріальних цінностей, що обліковувалися на рахунку №20 станом на кінець лютого 2022 року, а також копії інвентаризаційних описів станом на 31.10.2022 року.

У судовому засіданні 04.07.2023 року допитана в якості свідка головний бухгалтер ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" ОСОБА_1 , яка надала суду покази, що запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №2 від 22.09.2022 року щодо необхідності проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за період з дати проведення останньої інвентаризації по 22.09.2022 року нею був отриманий 26.09.2022 року від працівника ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН". Уповноважені працівники контролюючого органу задля проведення інвентаризації у їх присутності до ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" 22.09.2022 року не прибули. В свою чергу, на виконання запиту №2 від 22.09.2022 року представником ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" направлено в адресу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків матеріали проведеної інвентаризації станом на 19 липня 2022 року. Будь-яких зауважень представники контролюючого органу не висловлювали.

13.07.2023 року представником Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надано письмові пояснення у яких зазначено, що інвентаризація, яка була надана позивачем, за результатами попередніх контрольно-перевірочних заходів, не підтверджує залишку товару та готової продукції на складах станом на проведення документально позапланової виїзної перевірки у лютому 2022 року у зв`язку з постійно ритмічним характером виробництва та реалізації готової продукції ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" (олії соняшникової, шроту, лушпиння), тому у контролюючого органу виникає необхідність постійного проведення інвентаризації для підтвердження фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей та готової продукції на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат".

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

На підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №62/Ж1 від 20.09.2022 року посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат".

За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" щодо законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень по декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року (вх. від 05.05.2022 №) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків №1110/Ж5/31-00-04-01-03/00373758 від 02.11.2022 року /том 1 а.с. 20-36/.

Перевіркою встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, підпункту "г" пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, в результаті чого занижено суму податкового зобов`язання на суму 79987877 грн. та завищено податковий кредит на суму 2090338 грн., що призвело до завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 9750000 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 3728184 грн., яка підлягає зменшенню та заниження податку на додану вартість за лютий 2022 року на суму 68600031 грн.

В акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1110/Ж5/31-00-04-01-03/00373758 від 02.11.2022 року вказано:

- ПрАТ "Вінницький ОЖК" не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на сировинні втрати під час переробки насіння соняшника у сумі 92469,79 грн. та на вартість товарів у сумі 479849587,54 грн., які не підтверджено за результатами інвентаризації, що призвело до заниження суми р. 4.3 Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за ставкою 14% розділу І. Податкові зобов`язання на суму ПДВ 12945,77 грн. та ставкою 20% на суму ПДВ 79974931,26 грн.;

- на неможливість встановлення фактичних перевізників товару у зв`язку з відсутністю взаємовідносин ТОВ "Житомир-Агро-Сервіс" із автомобільним перевізником та відсутності доказів фактичного надання послуг по організації перевезень ТОВ "Житомир-Агро-Сервіс";

- за даними Державного підприємства "Держреєстри України", ТОВ "Житомир-Агро-Сервіс" не підтверджено операції зберігання, придбання та продажу зернових (насіння соняшнику);

- ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" є сумнівним платником податків та ставить під сумнів реальність постачання товарів "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун", "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ" та "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" позивачу, оскільки у ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" відсутні склади для зберігання придбаної продукції та щодо даного контрагента наявне рішення про відповідальність платника критеріям ризиковості платника податку від 01.02.2022 року №13442.

Не погоджуючись із актом про результати документальної позапланової перевірки 21.11.2022 року ПрАТ "Вінницький ОЖК" подано заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1110/Ж5/31-00-04-01-03/00373758 від 02.11.2022 року /том 1 а.с. 37-47/.

Однак, 28 листопада 2022 року Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення №3, №3, №3 /том 1 а.с. 14, 16, 18/.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями №3, №3, №3 від 28.11.2022 року, ПрАТ "Вінницький ОЖК" подано до Державної податкової служби України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення /том 1 а.с. 51-62/.

Втім, 16.02.2023 року за результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення №3801/6/99-00-06-01-02-06, яким вирішено податкові повідомлення-рішення №3, №3, №3 від 28.11.2022 року залишити без змін, а скаргу без задоволення /том 1 а.с. 64-66/.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно зі статтею 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 139.1.9 пунктом 139.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За положеннями пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судом встановлено, що податковим органом поставлено під сумнів та не підтверджено реальність вчинення господарських операцій у взаємовідносинах з ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту".

Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року №120/1010/20-а направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції у подібних правовідносинах вказав, що для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Досліджуючи реальність здійснення господарських операцій позивача із ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" судом встановлено наступне.

02.02.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Вінницький олійножировий комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агро-Інвест" (постачальник) укладено договір поставки №220026 /том 1 а.с. 128-131/.

08.02.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Вінницький олійножировий комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агро-Інвест" (постачальник) укладено договір поставки №220041 /том 1 а.с. 106-109/.

08.02.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Вінницький олійножировий комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агро-Інвест" (постачальник) укладено договір поставки №220043 /том 1 а.с. 169-172/.

За умовами даних Договорів постачальник передає, а покупець приймає й оплачує соняшник, що відповідає по якості ДСТУ 7011:2009 з показниками по якості не гіршими ніж визначені у пункті 2.6. даного Договору.

Відповідно до пункту 2.3. вказаних Договорів, товар за даним Договором поставляється покупцю партіями на умовах DDU з доставкою на ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 26-Д (надалі - пункт поставки) (Міжнародні правила тлумачення торгових термінів "Інкотермс" у редакції 2000 року). При виникненні розбіжностей між базисними умовами поставки і умовами цього Договору перевагу мають умови Договору. Всі ризики стосовно кількості та якості товару, що поставляється на умовах даного Договору переходять від постачальника до покупця в пункті поставки товару, визначеному в даному пункті Договору. Датою поставки є дата відмітки про прийняття товару на товарно-транспортній накладній в пункті поставки, згідно даного пункту Договору.

Із акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1110/Ж5/31-00-04-01-03/00373758 від 02.11.2022 року вбачається, що у контролюючого органу виникли сумніви щодо реальності проведення господарських операцій між ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест", оскільки не підтверджено операції щодо зберігання, придбання, транспортування та продажу насіння соняшнику.

ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" на підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" надано до суду копії таких документів:

- договір зберігання №2412/21-2 від 24.12.2021 року укладеного між ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (виконавець) та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" (замовник) відповідно до умов якого замовник доручає, виконавець зобов`язується виконати роботи по прийманню, зберіганню та відвантаженню зерна /том 1 а.с. 209-210/;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна: комплексу будівель та споруд току за адресою Черкаська область, Христинівський район, с. Кузьмина Гребля, вул. Миру, 2 /том 2 а.с. 156-157/;

- акти приймання передачі на зберігання соняшнику /том 1 а.с. 211-214/;

- видаткові накладні №198 від 27.12.2021 року, №199 від 28.12.2021 року, №200 від 29.12.2021 року, №201 від 30.12.2021 року, які підтверджують передачу соняшнику на зберігання /том 1 а.с. 219-218/;

- акти приймання передачі зі зберігання соняшнику /том 2 а.с. 144-155/;

- платіжну інструкцію №1541, яка підтверджує оплату за зберігання соняшнику /том 2 а.с. 158/;

- податкові накладні №27 від 31.12.2021 року, №20 від 28.02.2022 року, №11 від 31.01.2022 року із квитанціями про їх прийняття, що складені між ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (продавець) та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" (покупець) щодо зберігання соняшнику /том 2 а.с. 161-166/;

- звіт ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" за формою 4-сг про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року /том 1 а.с. 219-220/;

- звіт ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" за формою 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році /том 1 а.с. 221-226/;

- відомості про наявність земельних ділянок /том 1 а.с. 238-246/;

- довідку Заячківської сільської ради №83 від 17.09.2021 року з якої вбачається, що в користуванні ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" обліковується 686,9265 га ріллі /том 1 а.с. 248/;

- довідку Кузьминогребельської сільської ради з якої вбачається, що в користуванні ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" обліковується 816,82 га ріллі /том 1 а.с. 249/;

- видаткові накладні №18 від 03.02.2022 року, №19 від 04.02.2022 року, №20 від 05.02.2022 року, №21 від 06.02.2022 року, №22 від 07.02.2022 року, №23 від 08.02.2022 року, №24 від 09.02.2022 року, №25 від 10.02.2022 року, №26 від 11.02.2022 року, №27 від 12.02.2022 року, №28 від 12.02.2022 року, №29 від 13.02.2022 року, №30 від 14.02.2022 року, які підтверджують передачу соняшнику ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" /том 1 а.с. 110, 114, 132, 134, 136, 138, 142, 146, 150, 173, 175, 180/;

- товарно-транспортні накладні, які підтверджують доставку соняшнику /том 1 а.с. 111-113, 115-117, 119-120, 133, 135, 137, 139-141, 143-145, 147-149, 151-153, 174, 176-179, 181-182/;

- платіжні доручення №293, №303, №304, №305, №327, №331, №344, №355, №356, №357, №358, №365, №372, №373, №374, №375, №405, №406, №409, №413, №418, №419, №420, №421, №531, №571, №610, які підтверджують оплату за соняшник /том 1 а.с. 122-127, 155-168, 184-190/;

- аналіз рахунку №631 за лютий 2022 року /том 1 а.с. 105, том 2 а.с. 20/, звіти по проводках за лютий 2022 року - березень 2022 року /том 1 а.с. 121, 154, 183/;

- звіт ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" за формою 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році /том 2 а.с. 13-18/.

При цьому, позивач в спростування висновків посадових осіб контролюючого органу щодо неможливості встановлення фактичних перевізників товару у зв`язку з відсутністю взаємовідносин ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" із автомобільним перевізником та відсутності доказів фактичного надання послуг по організації перевезень ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" надав наступні документи:

- договір про надання послуг по перевезенню вантажів №1/02-2022 від 01.02.2022 року, укладеного між ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (виконавець) та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" (замовник) відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати послуги по перевезенню автомобільним транспортом довірений йому вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві вантажу), а замовник зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу плату /том 1 а.с. 191-192/;

- замовлення на перевезення соняшнику до Договору про надання послуг по перевезенню вантажів №1/02-2022 від 01.02.2022 року /том 1 а.с. 193-201/;

- акт наданих послуг №20 від 11 лютого 2022 року /том 1 а.с. 202/, з якого вбачається, що ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" були виконані роботи з автоперевезення;

- платіжна інструкція №1540, яка підтверджує оплату за виконані роботи з автоперевезення /том 1 а.с. 203/;

- податкову накладну №3 від 11.02.2022 року із квитанцією про її прийняття, що складена між ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (продавець) та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" (покупець) щодо виконаної роботи з автоперевезення /том 1 а.с. 204, том 2 а.с. 169/;

- договір оренди транспортного засобу екіпажем №03/02-2022 від 02.02.2022 року укладеного між ТОВ "ЛАН-МІЛК" (орендодавець) та ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (орендар) відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві транспортний засіб в платне тимчасове користування /том 1 а.с. 205/;

- наказ ТОВ "ЛАН-МІЛК" №35-к від 26 серпня 2021 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 водієм автотранспортних засобів /том 2 а.с. 159/;

- акт здавання-приймання до Договору оренди транспортного засобу екіпажем №03/02-2022 від 02.02.2022 року /том 1 а.с. 206/, з якого вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування транспортний засіб;

- акт наданих послуг №38 від 11 лютого 2022 року /том 1 а.с. 208/, з якого вбачається, що ТОВ "ЛАН-МІЛК" було надано послуги з оренди сідельного тягача з напівпречіпом;

- акт здавання-приймання (повернення) до Договору оренди транспортного засобу екіпажем №03/02-2022 від 02.02.2022 року /том 1 а.с. 207/, з якого вбачається, що орендар повернув, а орендодавець прийняв транспортний засіб;

- податкову накладну №6 від 11.02.2022 року із квитанцією про її прийняття, що складена між ТОВ "ЛАН-МІЛК" (продавець) та ТОВ "ЧЕРКАСИ-МІЛК" (покупець) щодо оренди сідельного тягача з напівпречіпом /том 2 а.с. 167-168/.

Отже, проведені господарські операції ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" з ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" належним чином відображені у бухгалтерському, податковому обліку, звітності та вказує на реальний рух активів, що господарська операція відбулась фактично за наявності волевиявлення сторін щодо її здійснення та відповідності дійсному економічному змісту.

Щодо реальності здійснення господарських операцій ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" із ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" суд встановив наступне.

12 серпня 2021 року між ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" (постачальник) та ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" (покупець) укладено договір поставки №769/21 /том 2 а.с. 21-22/.

За умовами даного Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця насосне обладнання та запасні частини до нього, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору.

Відповідно до пункту 1.2.-1.3. вказаного Договору, поставка товару здійснюється партіями. Під партією розуміється кількість і асортимент товару, визначені в окремій Специфікації.

Найменування, кількість, ціна та відповідно загальна вартість товару в кожній окремій партії зазначаються в окремих Специфікаціях на кожну окрему партію товару, які будуть вважатись невід`ємними частинами даного Договору.

Згідно з Специфікацією №1 до Договору поставки №769/21 від 12 серпня 2021 року /том 2 а.с. 23/ постачальник поставляє покупцю наступний товар:

- "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ" у кількості 1 шт. вартістю 12905,00 грн.;

- "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" у кількості 1 шт. вартістю 19712,00 грн.

Із Специфікації №2 до Договору поставки №769/21 від 12 серпня 2021 року /том 2 а.с. 24/ постачальник поставляє покупцю "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун" у кількості 1 шт. вартістю 6750,00 грн.

У акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №1110/Ж5/31-00-04-01-03/00373758 від 02.11.2022 року вказано, що ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" є сумнівним платником податків, що поставило під сумнів реальність постачання товарів "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун", "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ" та "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" позивачу, оскільки у ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" відсутні склади для зберігання придбаної продукції та щодо даного контрагента наявне рішення про відповідальність платника критеріям ризиковості платника податку від 01.02.2022 року №13442.

На підтвердження здійснення господарських операцій ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" з ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" позивачем надано до суду:

- таблицю закупівель за грудень 2021 року - лютий 2022 року у ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" /том 2 а.с. 26/;

- видаткові накладні №2 від 08.02.2022 року та №65 від 17 грудня 2021 року, які підтверджують передачу запасних частин до насосного обладнання, а саме: "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ", "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" та "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун" /том 2 а.с. 27, 31/;

- експрес накладні "Нова пошта", які підтверджують надсилання та отримання запасних частин покупцем /том 2 а.с. 28, 32/;

- рахунки №181 від 08.12.2021 року, №65 від 17.12.2021 року на оплату запасних частин до насосного обладнання, а саме: "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ", "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" та "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун" /том 2 а.с. 29, 33/;

- платіжні доручення №2728, №1305, №2523, 2892, які підтверджують оплату запасних частин до насосного обладнання, а саме: "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ", "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" та "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун" /том 2 а.с. 30, 34/.

Крім того, у відповідь на лист ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" №03/272 від 03.04.2023 року ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" листом №01/07 від 07.04.2023 року /том 2 а.с. 122/ повідомило, що запасні частини до насосного обладнання, а саме: "К-кт, корпус насосу 50-160 GG/BZ", "К-кт, головна частина насосу NB, 125-160D24" та "Робоче колесо до NB 32-200.1/188, чавун" були придбані у ТОВ "Грундфос Україна" в підтвердження чого надали видаткові накладні /том 2 а.с. 123, 127, 131/, платіжні доручення /том 2 а.с. 125, 129, 133/, податкові накладні /том 2 а.с. 126, 130, 134/, товарно-транспорті накладні /том 2 а.с. 124, 128, 132/.

В спростування тверджень податкового органу щодо відсутності у ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" складу для зберігання придбаної продукції надано договір оренди нежитлового приміщення №5 від 01.12.2021 року відповідно до якого ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" взяла у тимчасове володіння приміщення загальною площею 145 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Ж /том 2 а.с. 135-136/.

Таким чином, проведені господарські операції між ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" та ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" також відображені у бухгалтерському, податковому обліку, звітності, що свідчить про реальність змін майнового стану платника податків і, відповідно, про реальність (фактичність) таких операцій.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач та його контрагенти ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" та ТОВ "Компанія "Сфера Комфорту" належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які досліджені судом під час розгляду справи та відповідають вимогам чинного законодавства України.

Суд зауважує, що долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, містять достатні дані про зміст господарських операцій між позивачем та його контрагентами та в повному обсязі підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" є безумовним свідченням про те, що господарські операції призвели до реальних змін майнового стану платника податків і, відповідно, свідчить про реальність (фактичність) таких операцій.

В свою чергу, відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також здійснення позивачем господарських операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект, тощо.

Отже, в даному випадку, суд дійшов до висновку, що податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків.

Також, суд зазначає, що відповідач, вказуючи на нереальність господарських операцій позивача із його контрагентами, виходив виключно з інформації, що наведена у акті перевірки та згідно інформації інформаційно-аналітичних баз ДПС.

Тобто, доводи/мотиви про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин ґрунтуються виключно на інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах податкового органу відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання.

У цьому контексті важливо також зауважити, що відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про його обізнаність щодо протиправної поведінки його контрагентів.

Крім цього, однією з передумов для визнання нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами була узагальнена податкова інформація щодо начебто неможливості підтвердження операцій із зберігання, придбання, транспортування, продажу соняшнику та відсутності складів для зберігання придбаної продукції.

Водночас, на переконання суду, відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання товарно-матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це (постанови Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 810/3514/17, від 05.08.2021 у справі №813/5824/15, від 16.09.2020 у справі № 520/4150/19, від 01.03.2023 у справі №120/1010/20-а).

Слід ураховувати також, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанова Великої палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19).

Суд також зауважує, що немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою.

Крім того, безпідставними є посилання відповідача на прийняття щодо окремих контрагентів позивача рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, оскільки такі рішення були прийняті після взаємовідносин із позивачем.

Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

В розрізі викладеного, суд дійшов до переконання, що контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Окрім того, суд зазначає, що платник податків не може зазнавати негативних наслідків через діяння осіб, що перебувають поза межами його впливу. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб. Судова практика вирішення податкових спорів також виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/338/20-а від 12 квітня 2023 року.

У свою чергу, статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

Наведений висновок підтвердив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковим органом таких доказів не наведено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

При цьому, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Стосовно висновків контролюючого органу, що ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на сировинні втрати під час переробки насіння соняшника в сумі 92469,79 грн., що призвело до заниження суми р. 4.3 Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за ставкою 14% розділу І. Податкові зобов`язання на суму ПДВ 12945,77 грн., суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 11.09.2009 року № 656 затверджено Порядок обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі (далі - Порядок № 656).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 656 даний порядок встановлює організацію та ведення первинного обліку олійно-жировими підприємствами, їх структурними підрозділами, іншими виробництвами незалежно від форм власності і господарювання, що здійснюють переробку олійної і жирової сировини та виробляють олію, маргаринову продукцію, майонез та соуси з використанням олій, миловарну продукцію та інші види олійно-жирової продукції.

У Додатку 27 до Порядку наведена форма Виробничого звіту олієзаводу (Форма 23), що складається за результатами переробляння олійної культури і відображає повну інформацію щодо кількісних та якісних показників сировини та отриманої готової продукції, в тому числі, кількісні показники виходу: олії, шроту (макухи), лушпиння, сировинні втрати.

Пунктом 2.25 Порядку зазначено, що терміни "загальні втрати", "втрати олії в шроті (макусі) лушпинні" буквально не відповідають цим поняттям. Втрати олії в шроті (макусі), втрати олії в лушпинні є тією частиною олії, яка не витягується (а не втрачається) з насіння. До втрат як таких належать невраховані втрати. "Сировинні втрати" показують зміну ваги насіння за рахунок зменшення вмісту сміття і вологи в процесі виробництва. Наведені терміни міцно ввійшли в практику олійно-жирової галузі, і тому, незважаючи на їх умовність, вони зберігаються і в цьому Порядку.

Таким чином, сировинні втрати є тією частиною сировини і матеріалів, яка безповоротно втрачається в процесі отримання продукту.

Пунктом 12.8. Порядку встановлено, що облік давальницької сировини в складах і у виробництві здійснюється в тому самому порядку, що і облік купованої (власної) сировини. Витрати давальницької сировини на виробництво визначаються з урахуванням природного убутку, втрат, відходів, передбачених технічними умовами і іншими нормативними документами, а також з урахуванням утворення фузів.

При цьому, величина технологічних відходів і втрат обумовлена технічним рівнем технологічного обладнання та якісними характеристиками матеріальних ресурсів.

Отже, при здійснені виробничого процесу переробки сировини існують й інші втрати, які не можуть контролюватись позивачем та пов`язані виключно з виробничим процесом перероблення сировини.

Наявність таких втрат відображено ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" у відповідних Виробничих звітах (Форма № 23) /том 1 а.с. 67, 75, 85/.

Позивачем було надано виробничі звіти за лютий 2022 року, складені за результатами перероблення олійної культури і в яких відображено інформацію щодо кількісних та якісних показників сировини та отриманої готової продукції, в тому числі кількісні показники виходу: олії, шроту (макухи), лушпиння, сировинні втрати (0,50%, 0,89%, 1,27%).

Отже, згідно з Виробничими звітами сировинні втрати в процесі переробки склали 0,50%, 0,89%, 1,27%.

Таким чином, суд погоджується із позицією позивача, що ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" під час технологічного процесу переробки насіння соняшнику з кінцевим виходом - олії, шроту (макухи) та лушпиння, відбулися сировинні втрати, тобто ті, які безповоротно втрачаються у процесі технологічної переробки олійної сировини, зокрема за рахунок зменшення вмісту вологи в процесі виробництва.

Судом також встановлено, що згідно Звіту про дослідну роботу Українського науково-дослідного інституту олії та жирів Національної академії аграрних наук України від 02.06.2020, величина сировинних витрат не є постійною величиною, вона змінюється в залежності від якості вхідної сировини, напівфабрикатів та готової продукції, якості пари та інших технологічних параметрів.

При вирішенні даного питання суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові №440/7141/20 від 19 січня 2023 року де вказано, що при здійсненні виробничого процесу переробки сировини існують втрати, які не можуть контролюватись позивачем та пов`язані виключно з виробничим процесом перероблення сировини. У процесі виробництва готової продукції (олії) втрату (убуток) вологи з сировини (насіння соняшника) внаслідок її переробки слід розглядати як невід`ємну частину звичайного технологічного процесу. Втрату вологи у процесі виробництва готової продукції, в межах відповідних гранично допустимих норм, не можна розглядати як втрату сировини (насіння соняшника), що зумовлює необхідність обчислення платником податку податкових зобов`язань зі сплати ПДВ.

З огляду на встановлені обставини у цій справі, зокрема, що виробництво олії є безпосередньою господарською діяльністю позивача, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що сировинні втрати, які утворилась в результаті переробки давальницької сировини, є невід`ємною частиною виробничого (технологічного) процесу виготовлення олії та пов`язані із здійсненням господарської діяльності Товариства, а тому в останнього не виникло обов`язку щодо визначення податкових зобов`язань з ПДВ на такі сировинні втрати на підставі підпункту "г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Відповідно відсутній і обов`язок щодо складення та реєстрації в ЄРПН відповідних податкових накладних.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №440/4066/21 від 28 лютого 2023 року та Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах №120/10300/22 від 30 травня 2023 року, №120/9973/22 від 26 липня 2023 року.

Надаючи оцінку твердженням контролюючого органу, що позивачем не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на вартість товарів у сумі 479849587,54 грн., які не підтверджено за результатами інвентаризації, що призвело до заниження суми р. 4.3 Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за ставкою 20% на суму ПДВ 79974931,26 грн., суд вказує наступне.

Так, відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

В свою чергу, порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначає Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року №879 (далі - Положення №879).

Відповідно до пункту 5 Положення №879 інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:

- питання виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;

- установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку;

- виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;

- виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Відповідно до абзацу 6 пункту 7 Положення №879 проведення інвентаризації є обов`язковою за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

Вимога про проведення інвентаризації надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Тобто повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується показами свідка, який допитаний у судовому засіданні, 22.09.2022 року Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН", яке знаходиться за тією ж юридичною адресою що і позивач, кур`єрською службою "Нова Пошта" направлено запит №2 від 22.09.2022 року /том 1 а.с. 95/.

У вказаному запиті повідомлено про необхідність проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за період з дати останньої інвентаризації по 22.09.2022 року (дата проведення інвентаризації). Інвентаризацію провести в присутності посадових осіб контролюючого органу.

Запит №2 від 22.09.2022 року був переданий позивачу працівниками ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН" 26.09.2022 року.

В судовому засіданні досліджено зміст запиту №2 від 22.09.2022 року та обставини щодо його надсилання.

Водночас, з`ясовано, що даний запит із вимогою провести інвентаризацію залишків товарно-матеріальних цінностей на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за період з дати останньої інвентаризації по 22.09.2022 року (дата проведення інвентаризації) відправлено лише 22.09.2022 року.

Відправлення здійснено із міста Київ кур`єрською службою "Нова пошта" в адресу іншої юридичної особи, зокрема ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН".

В ході розгляду справи встановлено, що фактично запит №2 від 22.09.2022 року отримано 26.09.2022 року, який було передано головному бухгалтеру ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" уповноваженими особами ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН".

З цього приводу судом допитано свідка, який підтвердив наведені обставини, також під час допиту повідомила, що помилково зазначила дату отримання даного запиту 22.09.2022 року, так як в цей день запит лише було відправлено із міста Київ.

Представником позивача звернуто увагу суду, що зміст запиту містить вимогу в проведенні інвентаризації 22.09.2022 року у присутності посадових осіб контролюючого органу.

Втім, запит надійшов 26.09.2022 року і в той же час посадові особи контролюючого органу не прибули для проведення інвентаризації у їх присутність.

Наведене підтверджується витягами з Журналу реєстрації перевірок, Журналу видачі разових і тимчасових перепусток та ознайомлення з правилами поведінки відвідувачів, студентів та працівників інших організацій, які тимчасово знаходяться або виконують роботу на "Вінницький олійножировий комбінат" /том 1 а.с. 96-99/.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконання, що інвентаризація не проведена у зв`язку із неналежними діями посадових осіб контролюючого органу щодо надсилання запиту, а також не послідовності в формуванні та неоднозначності змісту направленого запиту.

Суд звертає увагу, що запит повинен містити чіткий зміст, не допускати двухзначність трактування його вимог, тобто відповідати ознакам належним чином оформленого документа контролюючого органу (абз. 6 п. 7 Положення №879), а надсилається він виключно в адресу (місцезнаходження, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику), що не було дотримано та в належний спосіб забезпечено контролюючим органом.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом податкової перевірки, результати якої оскаржуються позивачем, була законність декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень по декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року.

ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат", як добросовісним платником податків, реагуючи на запит від 22.09.2022 року №2, направлено відповідачу матеріали з проведення останньої інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на складах ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за вимогою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, оформлену належним чином, станом на 19.07.2022 року, що проводилась в рамках документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування з податку на додану вартість за грудень 2021, за результатами якої було складено акт від 26.07.2022 року №416/31-00-04-01-01-26/00373758 /том 2 а.с. 82-97/.

Дослідивши зміст акту №416/31-00-04-01-01-26/00373758 від 26.07.2022 року, судом встановлено, що під час такої перевірки контролюючим органом не виявлено будь-яких нестач за результатами інвентаризації проведеної станом на 19 липня 2022 року.

Із наведеного слідує висновок, що якби позивач, на запит від 22.09.2022 року №2 все ж таки провів інвентаризацію у вересні 2022 року, за результатами якої було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, це свідчило б про те, що втрата/нестача товару сталася в період з липня по вересень 2022 року, тому податковий орган не міг нараховувати податкові зобов`язання за втрачений товар саме в лютому 2022 року.

Окрім того, в матеріалах справи міститься акт №486/Ж5/31-00-04-02-01/00373758 від 21.03.2023 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, що становить більше 100 тис. гривень по декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року /том 2 а.с. 98-116/.

Із пункту 2.9. акту №486/Ж5/31-00-04-02-01/00373758 від 21.03.2023 року вбачається, що в ході перевірки ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" було проведено інвентаризацію активів та зобов`язань. Результати інвентаризації оформлено інвентаризаційними описами, надлишки та нестач не виявлено.

Отже, даним актом підтверджується, що в період з моменту проведення останньої інвентаризації (19.07.2022) по грудень 2022 року будь-яких надлишків та нестач, відносно яких необхідно нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, у позивача не виявлено.

Відтак, суд погоджується із твердженнями представника позивача, що за наслідками перевірки посадові особи Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не сформулювали жодних обґрунтованих правомірних висновків про неможливості підтвердження залишків запасів, товарів та готової продукції за лютий 2022 року або нестачу товарно-матеріальних цінностей товариства.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, твердження контролюючого органу стосовно необхідності складення та реєстрації позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на вартість товарів, які не підтверджено за результатами інвентаризації, а також про заниження податкових зобов`язань є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №3, №3, №3 від 28.11.2022 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з огляду на результат розгляду справи та з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 26840,00 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 28 листопада 2022 року, №3 від 28 листопада 2022 року, №3 від 28 листопада 2022 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" (вул. Немирівське шосе, 26, м. Вінниця, 21034, ) судовий збір в розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119, ЄДРПОУ ВП 44082145).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Вінницький олійножировий комбінат" (вул. Немирівське шосе, 26, м. Вінниця, 21034, );

Відповідач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119, ЄДРПОУ ВП 44082145).

Рішення у повному обсязі складено 07.08.2023 року (дата складення повного тексту судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці з 17.07.2023 року по 04.08.2023 року включно, тобто останнім днем строку є перший робочий день - 07.08.2023 року).

Суддя Свентух Віталій Михайлович