Справа № 280/1636/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Справа № 280/1636/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача Штабовенка Д.С.,

представника відповідача 1 Гаврика С.Є.

представник відповідача 2 не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд.109, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізкої області щодо невжиття заходів для повернення надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96 080,00 грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213 331,02 грн.;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96080,00грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213 331,02 грн. та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позову посилається на те, що упродовж 2017-2021 років у TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» згідно договору оренди землі № 00409 від 28.08.2017 перебувала в оренді земельна ділянка площею 2696 м2 з кадастровим номером :01:014:0109, орендна плата складала 507719,35грн. які є 4% від нормативної грошової оцінки (12 692 983,68грн.) визначеної в цінах 2017 року. Зазначає, що 03.06.2021 між TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» та TOB «Інтеравто Плюс» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі автомобільного центру), що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Амосова академіка, буд. 111, що розташоване на земельній ділянці площею 0.2696 гектарів, на земельній ділянці площею 2. 8452 га з кадастровим номером :01:014:0109. Стверджує, що у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, новим власником - TOB «Інтеравто Плюс», згідно із приписами ст. 31 Закону України «Про оренду землі», дія договору оренди земельної ділянки від 28.08.2017р. була припинена. Тому, вважає, що з червня 2021 року ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ- ПЛЮС» мало припинити сплату земельного податку, оскільки більше не являлось власником об`єкту нерухомості, а отже й користувачем земельної ділянки. Але, відповідно до копій платіжних доручень позивачем було помилково сплачено 418868,51 грн. У зв`язку із цим звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково та/або надмірну сплачених сум грошових зобов`язань та пені (форма 302001) із заявами. Проте, грошові кошти повернені позивачу не були. Вважає, що підприємство вжило всіх можливих заходів для повернення коштів у позасудовому порядку. Однак, бездіяльність відповідача 1 зумовила необхідність у зверненні до суду для захисту права. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Головне управління ДПС у Запорізькій області позовну заяву не визнало. У письмовому відзиві від 07.04.2023 вх.№14043 посилається на недоведеність позивачем заявлених позовних вимог через відсутність будь якого обґрунтування бездіяльності ГУ ДПС у Запорізькій області, зазначення заходів, які на думку позивача не вжиті контролюючим органом, що свідчить про його бездіяльність та відсутності відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин. Також посилається на те що позивачем не враховано абзацу другого процитованого пп.69.14 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, згідно якого перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Станом на теперішній час зазначений перелік відповідних територій Кабінетом Міністрів України не визначено. Звертає увагу суду на те, що виконання повноважень ГУ ДПС у Запорізькій області в частині адміністрування податків і зборів (зокрема, опрацювання заяв платників про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені за податками, зборами, платежами, які адмініструються структурним підрозділом), відповідно до наказу ДПС України від 28.03.2022 №173 (зі змінами) в редакції наказу ДПС України від 09.06.2022 №311 було закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області. На теперішній час відповідно до наказу ДПС України від 28.03.2022 № 173 (у редакції наказу ДПС України від 19.09.2022 № 645) повноваження Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині адміністрування податків і зборів закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головне управління ДПС у Львівській області відзиву не надало, проте подало заяву вх. № 21825 від 29.05.2023, в якій зазначає, що ГУ ДПС у Львівській області заперечує, що є належним співвідповідачем у справі № 280/1636/23, оскільки не порушувало права чи інтереси підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС, та те, що згідно з Наказом №260 не здійснює адміністрування податків і зборів Головного управління ДПС у Запорізькій області, а позовні вимоги до відповідача ГУ ДПС у Львівській області відсутні. Просить суд виключити з числа відповідачів ГУ ДПС у Львівській області у справі 280/1636/23.

14.04.2023 представником позивача подано відповідь на відзив вх. № 15351, в якій вказано, що 14.02.2023 позивач звернувся із заявами про повернення помилково та/або надмірну сплачених сум грошових зобов`язань та пені (форма 302001) (реєстраційний номер документа №, №), у цій заяві в графі «Код органу ДФС, куди подається заява» зазначено «826», у графі «Назва органу ДФС, куди подається заява» зазначено «ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОЛЕКСАНДРІВСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОН М.ЗАПОРІЖЖЯ)». Посилається на те, що з`ясувати, який саме відповідач отримав заяви про повернення коштів, відповідно до внутрішніх наказів ДПС, позивач можливості не має, та вважає що це внутрішні справи структурних підрозділів ДПС України. Вважає, що доводи відносно того, що позивачем не доведено бездіяльності з боку ГУ ДПС у Запорізькій області, сприймаються позивачем критично, оскільки органом, в якому позивач перебуває на податковому обліку, не доведено, що ним були вжиті заходи передбачені чинним Податковим кодексом України для розгляду заяв та повернення коштів. Просить задовольнити позовні вимоги.

У запереченнях на відповідь на відзив вх. № 15970 від 19.04.2023 відповідач 1 посилається на те, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області підготувати висновок про повернення надмірно сплачених коштів та направити висновок до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України є порушенням дискреційних повноважень контролюючого органу, оскільки у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1636/23 без виклику та повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 11.04.2023 розгляд адміністративної справи №280/1636/23 продовжено за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 24 квітня 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 24.04.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Львівській області, підготовче засідання відкладено на 17.05.2023.

Протокольною ухвалою суду від 17.05.2023 оголошено перерву у розгляді справи до 29.05.2023.

Протокольною ухвалою суду від 29.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.06.2023.

20.06.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне.

28.08.2017 між підприємством TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» та Запорізькою міською радою укладений Договір оренди землі № 00409, за умовами якого Орендодавець надає Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку для розташування автомобільного центру, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова 111. За умовами договору, строком до 26 березня 2036 року, підприємству позивача було надано в оренду земельну ділянку площею 2696 м2 з кадастровим номером :01:014:0109. Орендна плата складала 507719,35грн. які є 4% від нормативної грошової оцінки (12 692 983,68грн.) визначеної в цінах 2017 року.

14.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС звернулось до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області із заявою про повернення помилково та/або надмірну сплачених сум грошових зобов`язань та пені (форма 302001) із заявами (реєстраційний номер документа: ; ).

Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС надійшов лист Головного управління ДПС у Львівській області від 02.03.2023, в якому, зокрема, зазначено, що заяви про повернення помилково надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 14.02.2023 № та від 14.02.2023 № неможливо виконати.

Не погоджуючись із бездіяльністю щодо повернення надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб та з вимогами вчинити дії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, утому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 287.6 статті 287 ПК України встановлено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинковоїтериторії сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

За пунктом 287.7 статті 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

У частинах першій та другій статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності па жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності Іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтями 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що 03.06.2021 між TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» (далі - Продавець) та TOB «Інтеравто Плюс» (далі - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі автомобільного центру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці площею 0.2696 гектарів, на земельній ділянці площею 2.8452 га з кадастровим номером :01:014:0109, зареєстровано у реєстрі за №2387 та посвідчено приватним нотаріусом Якіб`юк Ю.А.

Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (частина третя статті 7 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці (абзац восьмий частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто особа, яка набула право власності на це нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно .

Вказане підтверджується правовими позиціями ВС викладеними у постановах від 10.04.2018 у справі №915/672/17, від 17.04.2018 у справі №922/2883/17, від 30.05.2018 у справі №908/1990/17, від 05.06.2018 у справі №920/717/17, від 20.06.2018 у справі №913/661/17, від 27.06.2018 у справі №921/613/17-г/17, від 05.09.2018 у справі №904/9027/17, від 04.10.2018 у справі №904/326/18, від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 26.11.2019 у справі №917/92/19.

У зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, що розташоване на орендованій землі, новим власником - TOB «Інтеравто Плюс», згідно із приписами ст. 31 Закону України «Про оренду землі», дія договору оренди земельної ділянки від 28.08.2017 для позивача була припинена.

Більш того, судом встановлено, що 11.10.2021 року TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» зверталося до Запорізької міської ради з метою припинення права оренди земельної ділянки згідно договору оренди № 00409 від 28.08.2017, на підставі зміни власника об`єкта нерухомості (договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2387), який розташований на цій ділянці, проте це питання вирішено не було (а.с. 164).

Відтак, посилання представника відповідача 1 на відсутність розірваного у встановленому законом порядку договору оренди, не є підставою для покладання на позивача обов`язку із сплати орендних платежів за землю.

15.02.2022 TOB «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС» було подано Звіт (податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, в якому визначено річну суму земельного податку у розмірі 558 491,28 грн.

17.01.2023 за № до Олександрівської ДПІ була подана уточнююча податкова декларація з орендної плати за землю за 2022 рік. Відповідно до наданої уточнюючої податкової декларації зменшено суму податкових зобов`язань з орендної плати за землю за період з березня 2022 року по вересень 2022 року на 309 269,20 грн. (в т.ч. частково за березень 2022 року - 30 023,56 грн., з квітня 2022 року по вересень 2022 року - 279 245,64 грн.)

Станом на 17.01.2023 у ІКП підприємства утворилась переплата з орендної плати за землю у сумі 309 340,11 грн.

16.02.2023 за № до Олександрівської ДПІ була подана уточнююча податкова декларація з орендної плати за землю за 2022 рік. Відповідно до наданої уточнюючої податкової декларації зменшено суму податкових зобов`язань з орендної плати за землю за період з січня 2022 року по березень 2022 року на 109 599,26 грн. (в т.ч. за січень 2022 року -лютий 2022 року 93 081,88 грн., за березень 2022 року 16 517,38 грн.).

Станом на 16.02.2023 у ІКП підприємства утворилась переплата з орендної плати за землю у сумі 418 939,37 грн.

Згідно з п.п. 14.1.115 ст. 14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку: на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

За наслідками подання відповідної заяви орган ДПС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДПС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

14.02.2023 позивач звернувся до податкового органу із заявою про повернення помилково та/або надмірну сплачених сум грошових зобов`язань та пені (форма 302001) із заявами (реєстраційний номер документа № та №), що підтверджується самими заявами та квитанціями №2 (долучені до справи).

Згідно наказу Державної податкової служби України від 19.09.2022 № 645 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС»» (далі наказ ДПС № 645), у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з метою забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС в умовах дії правового режиму воєнного стану та встановленого простою в роботі деяких територіальних органів ДПС, відповідно до пункту 1 положень про територіальні органи ДПС, затверджених наказом ДПС від 12.11.2020 № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» (зі змінами), були внесені зміни до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС». Ключовими змінами є закріплення повноважень за територіальними органами ДПС, які будуть виконувати повноваження територіальних органів, в роботі ких встановлено простій.

Так, згідно наказу ДПС № 645, закріплено виконання повноважень, передбачених положеннями про головні управління ДПС в областях та м. Києві, ГУ ДПС у Житомирській області, ГУ ДПС у Донецькій області, ГУ ДПС у Запорізькій області, ГУ ДПС у Луганській області, ГУ ДПС у м. Києві, ГУ ДПС у Харківській області, ГУ ДПС у Сумській області, ГУ ДПС у Київській області, ГУ ДПС у Миколаївській області, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, ГУ ДПС у Чернігівській області, а саме повноважень, в частині адміністрування податків і зборів (зокрема, опрацювання заяв платників про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені за податками, зборами, платежами, які адмініструються структурним підрозділом) за Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Тобто, заява позивача про повернення надміру сплачених коштів мала бути розглянута саме ГУ ДПС у Львівській області.

ГУ ДПС у Львівській області листом від 02.03.2023 вих.№6004/6/13-01-04-08 повідомило, що товариство неправомірно зменшено грошове зобов`язання на суму 558491,28 грн., а тому заяви про повернення помилково та/або надмірну сплачених сум грошових зобов`язань та пені (форма 302001) із заявами (реєстраційний номер документа № та №) виконати неможливо (а.с.145).

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Згідно з пунктами 3, 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Пунктом 9 Порядку №787 визначено, що у випадках повернення платежів, що зараховані до місцевих бюджетів, а також платежів, що підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган, який контролює справляння надходжень бюджету або який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, передає подання на погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний місцевий фінансовий орган протягом двох робочих днів погоджує подання шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає його органу, який подав подання, для подальшої передачі до органів Казначейства відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 787 органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку:

1) за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п`яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну сум) або частковими сумами;

2) у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п`ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету. - до Казначейства України.

Відповідно до п. 15 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані. Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або місцевих бюджетів, але згідно з бюджетним законодавством не передбачений серед джерел надходжень бюджетів у поточному бюджетному році, то повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

Зі змісту наведених норм, слідує, що за результатами розгляду заяви на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань контролюючим органом або надається висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або приймається рішення про відмову у поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, у разі відсутності законодавчо визначених умов повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

У відзиві ГУ ДПС у Запорізькій області підтверджує, що в ІКП позивача станом на 16.02.2023 рахується переплата з орендної плати за землю в сумі 418 939,37грн.

Також, податковий орган підтвердив, що станом на час звернення із заявою про повернення надміру сплачених коштів та на час розгляду справи у суді позивач не мав податкового боргу.

Проте, ГУ ДПС у Львівській області не прийняла жодного з визначених законом рішень за результатами розгляду заяви позивача, а саме, висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не сформувала, а також не прийняла рішення про відмову у поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, у разі відсутності законодавчо визначених умов повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

Тому, на думку суду, Головне управління ДПС у Львівській області допустило протиправну бездіяльність щодо нерозгляду у встановлений законом спосіб заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС про повернення надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96 080,00 грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213 331,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) зазначив, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (пункти 51 і 52).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Заява N 22414/93) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Як зазначалося вище, згідно Наказу Державної податкової служби України «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» №173 від 28.03.2022 (із змінами від 19.09.2022), виконання повноважень за ГУ ДПС у Запорізькій області щодо здійснення адміністрування податків і зборів закріплено за ГУ ДПС у Львівській області.

Однак, Наказом №260 від 19.04.2023 «Про внесення змін до Наказу №173 від 28.03.2022» знято повноваження з ГУ ДПС у Львівській області щодо здійснення адміністрування податків і зборів ГУ ДПС у Запорізькій області, та закріплено за ГУ ДПС у Запорізькій області.

Відтак, суд вважає належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у Запорізькій області підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96 080,00 грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213331,02 грн. та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Щодо доводів відповідача 1 про неможливість покладання обов`язку з подання висновку, бо це є порушенням дискреції суд вважає за необхідне вказати на таке.

Дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятою 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Оскільки судом встановлено, що на час звернення позивача із заявами до податкового органу і наразі у платника податків відсутній податковий борг, наявна в обліковій картці переплата, то покладання на відповідача 1 обов`язку підготувати висновок не є порушенням дискреції, а навпаки єдиний і належний спосіб захисту порушених прав позивача.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 2684 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд.109, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо нерозгляду у встановлений законом спосіб заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС про повернення надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96 080 00 грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213 331,02 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС надмірно сплаченої орендної плати з юридичних осіб (ККДБ 18010600) на рахунок податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (ККДБ 11021000) в сумі 96080,00 грн. та на рахунок податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (ККДБ 11010100) в сумі 213331,02 грн. та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ СОЛЛІ-ПЛЮС за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 04.08.2023

Суддя Л.Я.Максименко