Справа № 295/14365/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 295/14365/19

07 серпня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ярош Микола Володимирович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 29 березня 2023 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк 10 днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 09 червня 2023 року.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява в якому ОСОБА_1 просить звільнити від сплати судового збору через відсутність коштів призначених на цю мету. На підтвердження скрутного матеріального становища апелянтом повторно копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік у якому джерелами отримання доходів зазначено лише банківські установи та копію виписки по банківській картці.

Проте, як зазначалось в ухвалі суду від 29.05.2023 року вказані докази на які посилається апелянт не є достатніми на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, якими підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору ( податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

За таких обставин, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 року було продовжено строк для усунення недоліків з метою надання апелянту можливості подати відповідні письмові докази у підтвердження скрутного матеріального становища.

Однак, апелянт повторно подав тіж самі докази, які були подані ним на виконання ухвали суду від 29.03.2023 та повторно заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір", якою закріплено право суду з огляду на майновий стан сторони своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В даному випадку, вказана норма кореспондується з нормою ч. 1 ст. 133 КАС України, згідно якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи. Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом в тому числі й органів державної влади.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

При цьому, ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, документа про сплату судового збору (ч.5 ст.296 КАС України), що також вказувалось і в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, для чого судом був встановлений строк, упродовж якого апелянту необхідно було усунути зазначений недолік.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Отже, оскільки станом на 07.08.2023 вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані, колегія суддів вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ярош Микола Володимирович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.