Справа № 160/18600/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Лисенко Н.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідачів - Стельмаха І.В.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4370-к від 17.10.2022 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ввести до штатного розкладу посаду заступника начальника Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);
- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_1 оплату за вимушений прогул з 18 листопада 2022 по день винесення відповідного рішення суду;
- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю визначити до негайного виконання.
Позовні вимоги обгрунтовані незаконним звільненням із посади заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганець Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. Зокрема, позивач зазначила, що
- має переважне право на залишення на роботі при скороченні працівників відповідно до ст. 42 КЗпП України, оскільки має великий безперервний стаж роботи у відділі та неповнолітню дитину;
- від запропонованих вакансій позивач не відмовлялась, просила лише роз`яснити детальні умови праці на цих посадах;
- відповідачем порушені умови частини 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України при направленні позивачу попередження про звільнення, оскільки не дотримано 2-місячного строку до дня звільнення;
- запропоновані відповідачем посади не були вакантні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Витребувано від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії наказу від 30.03.2022 № 1364-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", доказів на підтвердження скорочення посади заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та всіх документів, що прямо чи опосередковано стосуються предмету позову.
28.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, зазначив, що звільнення позивача відбулось при повному дотриманні норм законодавства, у зв`язку із скороченням посади. Позивачу запропоновано інші вакантні посади, однак, вона не надала згоду на їх зайняття.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 задоволено клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
05.01.2023 від позивача надійшли заперечення на відзив, згідно змісту якого, позивач зазначила, що в попередженні про звільнення від 25.01.2022 відповідачем вказано поряд з її особистою електронною адресою, іншу електрону адресу, до якої позивач не має відношення, також зазначила, що номер у застосунку Viber, на який також направлено повідомлення із файлом про попередження про звільнення, не є її номером телефону. До свого звільнення 17.10.2022, позивач зазначила, що жодних листів від відповідача, крім попередження від 25.01.2022 не отримувала.
10.01.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що доводи позивача щодо наявності у неї переважного права на залишення на посаді не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку була скорочена посада, а з запропонованою посадою провідного спеціаліста з якою позивач погодилась, але не скористалась своїм правом та не написала власноруч заяву про призначення на запропоновану посаду, в зв?язку з скороченням займаної посади. Відповідач вважає наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.10.2022 № 4370-к « 3 особового складу», яким ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 17 жовтня 2022 року законним, та таким, що винесений відповідно норм Закону України «Про державну службу».
30.01.2023 від позивача надійшли заперечення, в яких вона не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити позовні вимоги.
Судове засідання 31.01.2023 у зв`язку з можливим вимкненням електропостачання у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. Академіка Чекмарьова, 5 м. Дніпро) за встановленим ДТЕК "Дніпровські електромережі" графіком, враховуючи необхідність забезпечення права на доступ до правосуддя, рівність учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін, знято з розгляду. Датою наступного судового засідання визначено 09.02.2023 об 11:00 год.
06.02.2023 від відповідача надійшли пояснення, в яких відповідач не погодився із доводами позивача, викладеними у запереченнях, що надійшли до суду 31.01.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 судове засідання відкладено на 16.02.2023 о 13:00 год у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Протокольною ухвалою суду 16.02.2023 судове засідання відкладено на 09.03.2023 о 14:00 год.
Підготовче судове засідання, призначене на 09.03.2023, не відбулось у зв`язку з оголошеною на території України повітряною тривогою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 продовжено підготовче засідання на 30 днів та відкладено розгляд справи на 210.0.2023.
Судове засідання, призначене на 21.03.2023 відкладено на 30.03.2023.
Позивачем 30.03.2023 подано клопотання, згідно якого останній просить замінити первісного відповідача у справі на належного - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Клопотання обґрунтовано реорганізацією Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Підготовче засідання призначено на 02.05.2023.
21.04.2023 від співвідповідача надійшов відзив на позов, згідно змісту якого, проти позову співвідповідач заперечує, просить відмовити у його задоволенні. У відзиві на позов співвідповідача викладені ідентичні доводи тим, що викладені у відзиві на позов відповідача.
02.05.2023 судове засідання відкладено на 25.05.2023.
15.05.2023 від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких позивач не погоджується з доводами викладеними співвідповідачем.
22.05.2023 від співвідповідача надійшли заперечення на відповідь.
23.05.2023 від позивача надійшли заперечення.
25.05.2023 судове засідання відкладено на 13.06.2023.
29.05.2023 від позивача надійшло клопотання про витребування у Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повну інформацію, до якого періоду посада провідного спеціаліста Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) була вакантною.
13.06.2023 в судовому засіданні закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 13.07.2023.
В судовому засіданні 13.07.2023 оголошено перерву до 27.07.2023.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 23.11.2018 № 3684/5 "Про реорганізацію відділів державної реєстрації актів цивільного стану" утворено відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в результаті реорганізації шляхом злиття Томаківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Наказом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.03.2019 № 554-к "Про введення в дію структури та штатної чисельності Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на 2019 рік, змін до Зведеного штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та змін до Штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області" було введено в дію нову структуру та штатну чисельність Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на 2019 рік, зміни до Зведеного штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зміни до Штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 09 квітня 2019 року № 1155/5 "Про внесення Змін до наказу Міністерства юстиції України від 18 січня 2018 року № 164/5 "Про затвердження розподілу граничної чисельності працівників головних територіальних управлінь юстиції та державних нотаріальних контор" 15.05.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області до Міністерства юстиції України було направлено проект структури та штатної чисельності Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у разі затвердження якого посада заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підлягала скороченню.
Наказом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.05.2019 № 1453-к позивача переведено на посаду заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.07.2019 № 1778-к "Про введення в дію структури та штатної чисельності Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на 2019 рік, змін до Зведеного штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та змін до Штатного розпису на 2019 рік Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області", посада заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яку займала позивач, підлягала скороченню.
Відповідно до Змін до штатного розпису на 2019 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, затверджених Міністерством юстиції України 26.06.2019, виводиться, зокрема, 16.13 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю посада заступник начальника відділу.
Наказом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.12.2019 р. № 3313-к позивача звільнено з посади заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у зв`язку із скороченням посади, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" та п. 1 ст. 40 КЗпП, 11 грудня 2019 року.
Вказаний наказ був оскаржений позивачем до суду.
На підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 160/336/20 та згідно наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21.01.2022 року за № 215-К ОСОБА_1 поновлена на посаді заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 12 грудня 2019року із збереженням 5 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.
25.01.2022 року Південно-Східне міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено персональне попередження про наступне звільнення (у відповідності до ст. 87 Закону України «Про державну службу»), яким повідомлено позивача про припинення державної служби на підставі п. 1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із скороченням посади, не пізніше ніж за 30 календарних днів з дня попередження, у разі відмови від запропонованих посад державної служби категорії «Б» та «В».
Разом з попередженням позивачу наданий перелік вакантних посад у Південно-Східному міжрегіональному управлінні станом на 25.01.2022. З даним попередженням та переліком вакантних посад позивач ознайомлена, про що вона не заперечує та зазначає про це в заяві від 23.02.2022 складеної на адресу відповідача -1 (а.с. 30 т.1).
В цій заяві (від 23.02.2022 ) позивач повідомляє начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про те, що від запропонованих посад вона не відмовляється, та просить надати роз`яснення щодо запропонованої посади провідного спеціаліста Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро): адреса розташування робочого місця, строковість або безстроковість трудового договору, рівень заробітної плати.
14.03.2022 відповідачем - 1 надано відповідь на заяву позивача від 23.02.2022 та оновлений перелік вакантних посад у Південно-Східному міжрегіональному управлінні станом на 14.03.2022.
30.03.2022 відповідачем- 1 видано наказ №1364-к про звільнення позивача наступним днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.
Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.10.2022 року № 4370-К позивача звільнено з посади з 17.10.2022 у зв`язку із скороченням посади. Підставою для звільнення визначено: наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.03.2022 року №1364-К.
Вважаючи свої трудові права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Основного Закону України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII)
Частинами першою - третьою статті 5 Закону № 889-VIIІ установлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.
Згідно з частиною першою статті 87 Закону № 889-VIII (в редакції станом на час складення попередження - 25.01.2022 та звільнення - 17.10.2022) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу; 2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; 3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; 4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
За змістом частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII (в редакції станом на час попередження - 25.01.2022 та на час звільнення - 17.10.2022), суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, у разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).
Згідно з частиною четвертою статті 40 КЗпП України (у редакції станом на день звільнення), особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.
За приписами частини шостої статті 49-2 КЗпП України установлено, що вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей:
про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів;
у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті;
не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
Таким чином, припинення державної служби повинно відбуватися з обов`язковим додержанням зазначених вище вимог законодавства, за змістом яких, зокрема, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які за своєю кваліфікацією може займати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичній особі.
Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.
Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №810/1564/17, від 20 лютого 2020 року у справі №809/1068/17 та ін.
Згідно із частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що 25.01.2022 відповідач-1 направив позивачу попередження про припинення державної служби у зв`язку із скорочення посади не пізніше ніж за 30 календарних днів з дня попередження, у разі відмови від запропонованих вакантних посад державної служби категорії «Б» та «В». Також разом з попередженням позивачу було направлено перелік вакантних посад.
З вказаними документами позивач ознайомлена, про що вона зазначає в заяві від 23.02.2022.
Згідно протоколу доведення до ОСОБА_1 персонального попередження про наступне звільнення від 25.01.2022 (а.с. 138 т.1), вказане попередження про звільнення та перелік вакантних посад направлено 25.01.2022 позивачу засобами електронної пошти на електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та засобами інтернет-зв`язку через застосунок Viber на номер телефону: НОМЕР_1 .
Вказаний протокол підписаний головним спеціалістом відділу проходження державної служби Управління персоналу ОСОБА_2 та в.о. начальником Управління персоналу ОСОБА_3.
Згідно переліку вакантних посад від 25.01.2022, серед них були рівнозначні посади - заступника начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а також посади нижчого рівня державної служби.
Як зазначила позивач, вона ознайомлена з попередженням та переліком вакантних посад отримавши його від відповідача - 1 на електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно скрін-шоту екрану монітора комп`ютера, що наданий відповідачем - 1 до відзиву на позов, персональне попередження від 25.01.2022 з переліком вакантних посад надіслані позивачу на його електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1
Позивач у позові зазначила, що це її особиста електронна пошта, яку вона вказує у всіх документах.
23.02.2022 позивач звернулась до відповідача - 1 із заявою, в якій вона зазначила, що від запропонованих посад вона не відмовляється, та просить надати роз`яснення щодо запропонованої посади провідного спеціаліста Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро): адреса розташування робочого місця, строковість або безстроковість трудового договору.
Отже, з цією заявою позивач звернулась до відповідача - 1 на 30-й (тридцятий) день після винесення попередження про звільнення, яким зокрема, її попереджено про припинення державної служби не пізніше 30 днів з дня винесення попередження.
Причини неможливості вчасно, у розумні строки, розглянути вакантні посади та повідомити про своє рішення роботодавця позивачем не наведені, відповідних доказів в матеріалах справи не має.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, у випадку, коли позивач без зайвих зволікань, в розумний строк після ознайомлення з попередженням та переліком вакантних посад, демонструючи свою активну участь, звернулась би до відповідача - 1 із погодженням/відмовою, або із заявою про надання їй відповідної інформації, вона вважалась би такою що має наміри на розгляд переліку вакантних посад, тим більш, що вона була обізнана про припинення державної служби через 30 днів, та тільки на 30-й день звернулась із роз`ясненнями щодо певної посади.
Разом з тим, відповідно до положень частини 3 статті 87 Закону №889 та частини шостої статті 49-2 КЗпП України, у відповідача-1 наявне право щодо звільнення позивача в разі відсутності згоди на запропоновані вакансії протягом 30 днів з дня винесення попередження про звільнення.
Однак, після отримання заяви позивача від 23.02.2022, відповідач - 1 листом від 14.03.2022 «Щодо надання відповіді» (а.с. 142, 143 т. 1) надав роз`яснення щодо запитуваної позивачем посади та надав оновлений перелік вакантних посад станом на 14.03.2022.
Згідно протоколу доведення до ОСОБА_1 листа від 14.03.2022 (а.с. 157 т.1), вказаний лист направлено 14.03.2022 позивачу засобами електронної пошти на електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 та засобами інтернет-зв`язку через застосунок Viber на номер телефону: НОМЕР_1 .
Вказаний протокол підписаний заступником начальника відділу проходження державної служби Управління персоналу ОСОБА_3 та в.о. начальником Управління персоналу О. Пономаренко.
Згідно переліку вакантних посад від 14.03.2022, серед них були рівнозначні посади - заступника начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та заступника начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а також посади нижчого рівня державної служби.
Проте, позивач заперечує про отримання від відповідача листа від 14.03.2022 та оновленого переліку вакантних посад, та зазначає, що будь-яких листів на її електрону пошту від відповідача - 1 не надходило.
Суд зазначає, що згідно скрін-шот екрану монітора комп`ютера, що надані відповідачем - 1 до відзиву на позов, персональне попередження від 25.01.2022 з переліком вакантних посад та лист від 14.03.2022 з оновленим переліком вакантних посад надіслані позивачу на одну і ту ж елекронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, яку позивач визнає як особисту електронну пошта, та яку вона вказує у всіх документах.
Враховуючи, що Закон №889 не встановлює конкретний спосіб повідомлення держслужбовців про попередження про звільнення, суд виходить із розумного та адекватного обстановці воєнного часу (на початку війни) виконання відповідачем - 1 обов`язку щодо повідомлення позивача про лист від 14.03.2023 разом з оновленими вакансіями.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду сформованого у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 щодо електронного листування, як належності доказу у справі, Велика Палата зазначила, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).
Отже, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (наприклад, його наведено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для того, щоб його змінювати.
Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.
З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем - 1 надіслано лист від 14.03.2022 на таку ж електронну пошту позивача, що і попередження від 25.01.2022, яке отримано позивачем.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 підкреслила, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс.
Отже, суд вважає недоведеними доводи позивача про неотримання від відповідача - 1 листа від 14.03.2022, оскільки відповідачем-1 надані докази, які підтверджують надсилання на електрону адресу позивача, яку вона зазначає як особисту, вказаного листа. Більш того, на вказану електронну адресу позивач протягом розгляду даної справи отримувала від відповідачів заяви по суті справи без заперечень.
Щодо доводів позивача про те, що запропоновані посади не були вакантними, суд також не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до переліку вакантних посад як станом на 25.01.2022, так і станом на 14.03.2022, серед запронованих посад державної служби категорії «Б» та «В» були посади які передбачали укладення строкового договору, а були посади, які не передбачали укладення строкового договору, тобто вакантні.
Також судом не приймаються доводи позивача щодо наявності у неї переважного права на займання посади, оскільки в даному випадку звільнення відбувалось у зв`язку із скороченням посади позивача, а тому роботодавець не обирав державних службовців, які повинні залишитись на посаді.
З огляду на зазначене, відповідачем виконаний обов`язок щодо дотримання процедури звільнення позивача у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, із зв`язку із скороченням посади, передбачений приписами статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час попередження та звільнення), а також статті 49-2 КЗпП України (в редакції станом на час попередження та звільнення). Зокрема, позивача попереджено за 30 днів до звільнення та запропоновано перелік вакантних посад, який включав також рівнозначні вакантні посади. Зволікання позивача із розглядом запропонованих посад не є підставою вважати, що процедуру звільнення не дотримано.
Отже, зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4370-к від 17.10.2022 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення оплати за вимушений прогул з 18 листопада 2022 по день винесення відповідного рішення суду є похідною вимогою, в її задоволенні також необхідно відмовити.
Крім того, також підлягає відмові у задоволенні позов в частині зобов`язання Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ввести до штатного розкладу посаду заступника начальника Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), оскільки судом не встановлено обґрунтованих підстав для поновлення позивача на цій посаді.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07.08.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна