Справа № 140/8759/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8759/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Логістик» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Логістик» (далі ТзОВ «Альянс-Логістик») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 14.12.2022 №000367-09.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення відповідача прийняте на підставі акта фактичної перевірки ТзОВ «Альянс-Логістик» (без зазначення дати та номера) з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним. З акта перевірки вбачається, що фактичну перевірку проведено на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 15.06.2022 №751-п, відповідно до п.п.20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п.20.1 мт.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК України) та направлення №1390/03-20-09-01 від 15.06.2022.

Позивач вказує, що в наказі №751-п, який був наданий під час проведення перевірки, не зазначено дати його винесення, а саме року, у зв`язку з чим такий наказ є по суті нікчемним. Також даний наказ не містить жодних посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилань на норми, що їх регулюють. На думку позивача, невиконання відповідачем вимог пункту 80.2 статті 80 ПК України призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої.

Товариство зазначає, що спірне рішення суперечить вимогам ПК України, оскільки у випадку порушення суб`єктом господарювання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями, а не рішення про застосування фінансових санкцій. Також оскаржуване рішення прийняте з порушенням як п`ятнадцятиденного строку з дня складення акта перевірки, так і тридцятиденного строку з дня виявлення порушення.

Крім того, ТзОВ «Альянс-Логістик» вказує, що в ході перевірки встановлено факт зберігання алкогольних напоїв, які були марковані акцизними марками з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на що працівниками поліції, які були викликані на місце події, на виконавчого директора був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2022 провадження у справі №161/8608/22 відносно ОСОБА_1 (посадової особи ТзОВ «Альянс-Логістик») про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст.156 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З наведених підстав позивач просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 09.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.48).

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов (а.с.53-58) вимог ТзОВ «Альянс-Логістик» не визнав та зазначив, що за змістом наказу від 15.06.2022 №751-п підставою проведення перевірки є підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, норма якого дозволяє проведення фактичної перевірки, в тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону №481/95-ВР покладені на відповідача.

Фактична перевірка проведена з 16:00 15.06.2022 по 12:00 20.06.2022, акт перевірки був зареєстрований за №03/225/09-01/42933160 в день закінчення робочого дня, тобто 20.06.2022, що відповідає вимогам пункту 86.5 статті 86 ПК України.

Рішення про застосування фінансових санкцій №000367-09 від 14.12.2022 прийняте відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (із змінами та доповненнями, далі Порядок №790), згідно з абзацом 2 пункту 6 якого порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюється зазначеними органами відповідно до їх компетенції. Рішення про застосування фінансових санкцій прийняте в термін 6 місяців з моменту складення акта перевірки, що відповідає п.2.8 Інструкції про порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 №80, в редакції наказу Департаменту САТ ДПА України від 20.06.2007 №113 (із змінами та доповненнями, далі Інструкція №80).

Факт закриття провадження у справі за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для притягнення особи до відповідальності як суб`єкта господарювання шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ПК України та Законом №481/95-ВР.

З врахуванням вищевикладеного, представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У додаткових поясненнях (а.с.122-124) ТзОВ «Альянс-Логістик» зазначає, що спірне рішення прийняте відповідачем згідно з абзацом 20 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР, яким передбачено застосування штрафу у розмірі 17000 грн за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії. При цьому сума штрафу в розмірі 638858,16 грн, яка визначена у даному рішенні, не передбачена абзацом 20 частини другої статті 17 цього Закону.

Також вказує на те, що в порушення вимог Інструкції №80 відповідач жодним чином не аргументував необхідність отримання додаткових доказів по справі, що зумовило продовження терміну розгляду матеріалів до 6 місяців для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.06.2022 ГУ ДПС у Волинській області прийняло наказ №751-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Альянс-Логістик» (а.с.59), відповідно до якого вирішено провести фактичну перевірку позивача за місцем зберігання алкогольних напоїв, крім сидру і пері, за адресою: м.Луцьк, вул.Карбишева, 2, з питань дотримання вимог ПК України, Закону №481/95-ВР, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №256/95-ВР та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Даним наказом визначено перевірку провести протягом 10 дів, починаючи з 15.06.2022; період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України.

На підставі наказу від 15.06.2022 №751-п та направлень на перевірку від 15.06.2022 №№1375/03-20-09-01, 1376/03-20-09-01, 1387/03-20-09-01, 1389/03-20-09-01, 1390/03-20-09-01, 1391/03-20-09-01, 1392/03-20-09-01, 1393/03-20-09-01, 1394/03-20-09-01, 1395/03-20-09-01, 1396/03-20-09-01, 1397/03-20-09-01, 1398/03-20-09-01 (а.с.60-72) посадовими особами відповідача в період з 16:00 15.06.2022 по 12:00 20.06.2022 проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено акт, який зареєстрований в контролюючому органі 20.06.2022 за №03/225/09-01/42933160 (а.с.78-110).

За висновками акту фактичної перевірки в ході її проведення встановлено факт зберігання алкогольних напоїв 8-ми найменувань в кількості 7623 одиниць на суму 319429,08 грн без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги п.226.9 ст.226 ПК України, ст.11 Закону №481/95-ВР та п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (із змінами та доповненнями).

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області 14.12.2022 прийняло рішення про застосування фінансових санкцій №000367-09, яким до позивача згідно з абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф в розмірі 638858,16 грн (а.с.77).

Вказане рішення було оскаржене товариством в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги ДПС України прийняла рішення від 05.04.2023 №8363/6/99-00-06-03-02-06, яким рішення від 14.12.2022 №000367-09 залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с.22-25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється відповідно до статті 81 ПК України.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Водночас, як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У свою чергу положеннями пункту 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. При цьому така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення.

Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущенням таким платником порушень необхідно дотримуватись певних умов, зокрема, спочатку провести податкову перевірку відповідно до норм чинного законодавства.

Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Так, у наказі про проведення фактичної перевірки обов`язково мають зазначатись підстави для проведення перевірки.

Як слідує із матеріалів справи, в основу проведення фактичної перевірки ТзОВ «Альянс-Логістик» згідно із наказом ГУ ДПС у Волинській області від 15.06.2022 №751-п (а.с.16) покладено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, яким передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

У постановах від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16 Верховний Суд вказав, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями).

Водночас у постановах від 16.09.2021 у справі №120/1431/20-а, від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

Таким чином, Верховним Судом уточнено і розширено підхід щодо застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Проте суд зазначає, що у наказі відповідача від 15.06.2022 №751-п не зазначено конкретної з двох підстав проведення фактичної перевірки, що визначені підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

У даному наказі міститься посилання на мету перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів та в підтвердження правомірності даного наказу у відзиві представник відповідача посилається на те, що підставою для проведення фактичної перевірки слугувало здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Суд зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Таким чином, формулювання підстав перевірки у вищезазначеному наказі не дає цілковите розуміння, що підставою перевірки є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, оскільки в наказі є також відсилання до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Ураховуючи викладене, ГУ ДПС у Волинській області не дотрималося вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, а тому наказ відповідача від 15.06.2022 №751-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Альянс-Логістик» не відповідає положенням ПК України щодо його змісту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.05.2023 у справі №500/5559/21, від 20.07.2023 у справі №160/9720/22.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень частини другої статті 74 КАС України щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої й було прийняте податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність останнього.

Таким чином, оскільки підставою для проведення фактичної перевірки, висновки якої викладені в акті від 20.06.2022 №03/225/09-01/42933160 та наслідком якої стало прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій, був наказ від 15.06.2022 №751-п, який не відповідає положенням ПК України, тому суд приходить до висновку, що вказана перевірка проведена незаконно, що в свою чергу є безумовною підставою для визнання протиправним прийнятого за її результатами оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій.

Щодо доводів позивача про невідповідність прийнятого рішення встановленій формі, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

У свою чергу, згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 58.2 статті 58 ПК України).

Системний аналіз положень підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України свідчить, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи, в тому числі і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Враховуючи наведене, у випадку порушення суб`єктом господарювання вимог Закону №481/95-ВР, контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі №140/3909/19 зазначив, що складання контролюючим органом рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій не за формою податкового повідомлення-рішення не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення, за умови якщо суб`єкт господарювання вчинив порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. У цьому випадку перевага надається змісту документу порівняно з його зовнішньою формою.

Разом з тим, в межах даної справи суд встановив протиправність призначення та проведення контролюючим органом перевірки та, як наслідок, протиправність прийнятого за її результатами рішення про застосування фінансових санкцій, з огляду на що невідповідність форми спірного рішення вимогам чинного законодавства України в означеному випадку є додатковою підставою для його скасування.

Щодо строків прийняття контролюючим органом рішень про застосування фінансових санкцій в разі встановлення порушень вимог законодавства за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Норми пункту 5 Порядку №790, в частині підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, не суперечать нормам статті 86 ПК України, а відтак підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що примірник акта перевірки від 20.06.2022 вручений представнику позивача 20.06.2022. Заперечення на акт перевірки позивач не подавав.

Відтак, рішення про застосування фінансових санкцій відповідач мав прийняти протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акта перевірки, тобто не пізніше 11.07.2022.

Однак, таке рішення прийняте лише 14.12.2022.

Відповідач, обґрунтовуючи строки прийняття спірного рішення, посилається на Інструкцію про порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», яка затверджена наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 №80, у редакції наказу від 20.06.2007 №113 (із змінами та доповненнями). Відповідно до пункту 2.8 зазначеної Інструкції розгляд справи та прийняття рішення здійснюються у термін тридцяти робочих днів з моменту складання акта про порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів перевірки може бути продовжено на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення.

Проте, спірне рішення прийняте відповідачем з порушенням як п`ятнадцятиденного строку, так і тридцятиденного строку з дня складення акта перевірки. Доказів наявності підстав для продовження строку розгляду матеріалів на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення відповідач суду не подав.

Крім того, суд звертає увагу, що зазначена вище Інструкція не зареєстрована Міністерством юстиції України у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5 (із наступними змінами та доповненнями), державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які визначено у пунктах 2, 3 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731 (далі - Положення). У разі виникнення сумніву щодо відповідності актів ознакам, зазначеним у цих пунктах, такі акти підлягають поданню суб`єктом нормотворення на державну реєстрацію. Остаточне рішення щодо необхідності державної реєстрації таких актів приймає орган юстиції після проведення їх правової експертизи.

При цьому в силу вимог пунктів 2, 3 Положення №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

На державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення в електронній (через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки) або паперовій формі в порядку, визначеному Мін`юстом, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами «Для службового користування», «Особливої важливості», «Цілком таємно», «Таємно» та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Таким чином, оскільки наказ ДААК ДПА України від від 08.07.2003 №80 (як і наказ Департаменту САТ ДПА України від 20.06.2007 №113), якими встановлено порядок і строк розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, не пройшов державну реєстрацію (в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів такий акт відсутній), тому він не є обов`язковим до застосування. Крім того, його положення не узгоджуються із нормами ПК України, який з 01.01.2011 підлягає застосуванню у разі визначення відповідачем грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та має вищу юридичну силу.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем строку прийняття спірного рішення.

Водночас суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2022 закрито провадження у справі №161/8608/22 щодо виконавчого директора ТзОВ «Альянс-Логістик» про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини даної справи не є тотожними обставинам справи №161/8608/22.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, Європейський суду з прав людини суд наголосив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Волинській області не довело належним та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій від 14.12.2022 №-000367-09, з огляду на що останнє підлягає скасуванню як протиправне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТзОВ «Альянс-Логістик» слід стягнути судовий збір в сумі 9582,90 грн, сплачений відповідно до квитанції від 04.05.2023 (а.с.11).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 14.12.2022 №000367-09.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Логістик» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір в розмірі 9582,90 грн (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 90 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Логістик» (03115, м.Київ, вул.Краснова, 27, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій