Справа № 280/3368/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Справа № 280/3368/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Національної гвардії України (вул. Святослава Хороброго, буд. 9-А, м. Київ, 03151; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач-1), Головного управління Національної гвардії України (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача-1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України неправомірними;

- зобов`язати відповідача-1 скласти та направити за належністю висновок для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022;

- зобов`язати відповідача-2 призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Ухвалою суду від 26.05.2023 позовну заяву було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі №280/3368/23. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Оскільки відповідно до наказу голови суду №113 від 30.06.2023 суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В. у період з 08.07.2023 по 06.08.2023 перебував у відпустці, рішення по справі приймається у перший робочий день після виходу судді з відпустки.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 24.05.2023 (вх.№21406 від 25.05.2023). Зокрема зазначено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 220 від 30.09.2015 позивача було виключено зі списків особового складу Військової частини № НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби від 24.06.2015. Зауважено, що висновком медико-соціальної експертної комісії, згідно довідки серії ААГ № 155527 від 01.11.2022, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності. Водночас зазначено, що у виписці з акта огляду медико-соціальною експертною комісією та в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією в пункті № 9 «Причина інвалідності» зазначено «Захворювання так, пов`язане з проходженням військової служби». Звернувшись до відповідача-1 із заявою про надання йому одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби позивач отримав відмову з посиланням на сплив встановленого чинним законодавством строку давності для звернення за такою допомогою. На підставі вищевикладеного наголошено, що дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби є протиправними та такими, що порушують гарантоване Конституцією України право на соціальний захист, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались, матеріали справи містять докази направлення позивачем листом із описом вкладення на адреси відповідачів копій позовної заяви. Крім того, до матеріалів справи долучено звіт про відправку на офіційні електронні адреси відповідачів копії ухвали суду про відкриття провадження у справі №280/3368/23 (а.с.22, 42).

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 220 від 30.09.2015 був виключений зі списків особового складу Військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України та всіх видів забезпечення за станом здоров`я.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 24.06.2015 №216/с, 24.06.2015 військово-лікарська комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснила медичний огляд ОСОБА_1 . За наслідками вказаного огляду військово-лікарська комісія дійшла висновку, що наявне у позивача захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): Дегенеративно-дистрофічний процес поперекового відділу хребта (остеохондроз, протрузія диску ЛЗ-Л4, пролапс диску Л5-31, нестабільність в сегменті Л5-31), вертеброгенна люмбоішалгія зліва, радикулопатія Л5 зліва, торпідний больовий синдром. Дегенеративно-дистрофічний процес хребта на шийному рівні (остеохондроз, деформуючий спондильоз), вертеброгенна цервікокраніалгія, стадія нестійкої ремісії Синдром церебральної ангіодистонії, вертебро-базилярної недостатності, більше в лівій хребтовій артерії, венозна дисгемія. Дифузно-вузловий зоб, стадія тиреотоксикозу легкого ступеню. Деформуючий остеоартроз лівого тазостегнового суглобу, без порушення функції. Деформуючий остеоартроз 1-го плюсне-фалангового з`єднання лівої стопи, без порушення функції. Хронічний гастродуоденіт, асоційований з хелікобактером (+), стадія ремісії, без порушення функції травлення. Хронічний простатит, стадія ремісії. Хронічний комбінований геморой 1-П ст., стадія ремісії. Хронічний пієлонефрит, стадія ремісії Сечокислий діатез. - Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Крім того, комісією було встановлено, що на підставі статті 23б, 64в, 83б, 13в, 61г, 52г, 68г, 43в, 67г. графи ІІІ Розкладу хвороб і фізичних вад, ОСОБА_1 непридатний до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час (а.с.11-12).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №155527 від 01.11.2022 Запорізькою медико-соціальною експертною комісією був проведений первинний огляд ОСОБА_1 , під час якого йому безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності. У графі 9 «Причина інвалідності» зазначено «Захворювання так, пов`язане з проходженням військової служби» (а.с.13).

06.01.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про надання йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби.

Листом відповідача-1 від 07.02.2023 № 3/29/11/1-569 позивачу роз`яснено, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Постанова №975) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби. Враховуючи, що позивача було виключено зі списків особового складу Військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України та всіх видів забезпечення 30.09.2015 то строк давності для звернення за одноразовою грошовою допомогою сплив (а.с.17).

Не погоджуючись з діями відповідача-1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон України №2232-ХІІІ).

Стаття 41 Закону України №2232-ХІІІ передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон України №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України №2011-XII, останній поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 12 Закону України №2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин у даному випадку є наявність у позивача, як у особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-XII.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що одноразова грошова допомога є гарантованою державою виплатою лише тим особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з частиною 6 статті 16-3 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до частини 8 статті 16-3 Закону України №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Частиною 9 статті 16-3 Закону України №2011-XII передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, далі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності, є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, було встановлено з 01.11.2022.

Оскільки моментом виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги, є дата встановлення інвалідності, то застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, а саме Закон України №2011-XII та Порядок №975, в редакціях, які діяли станом на 01.11.2022.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону України №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України №2232-XII існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Крім того згідно із приписами підпункту 2 пункту 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Враховуючи викладене суд звертає увагу, що вимогами законодавства чинного на час встановлення позивачу інвалідності передбачалась можливість отримання одноразової допомоги військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, але за умови що така інвалідність встановлена внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Так, позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу Військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України та всіх видів забезпечення на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України №220 від 30.09.2015 саме за станом здоров`я.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 24.06.2015 №216/с, військово-лікарська комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснила медичний огляд ОСОБА_1 . За наслідками вказаного огляду військово-лікарська комісія дійшла висновку, що наявне у позивача захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): Дегенеративно-дистрофічний процес поперекового відділу хребта (остеохондроз, протрузія диску ЛЗ-Л4, пролапс диску Л5-31, нестабільність в сегменті Л5-31), вертеброгенна люмбоішалгія зліва, радикулопатія Л5 зліва, торпідний больовий синдром. Дегенеративно-дистрофічний процес хребта на шийному рівні (остеохондроз, деформуючий спондильоз), вертеброгенна цервікокраніалгія, стадія нестійкої ремісії Синдром церебральної ангіодистонії, вертебро-базилярної недостатності, більше в лівій хребтовій артерії, венозна дисгемія. Дифузно-вузловий зоб, стадія тиреотоксикозу легкого ступеню. Деформуючий остеоартроз лівого тазостегнового суглобу, без порушення функції. Деформуючий остеоартроз 1-го плюсне-фалангового з`єднання лівої стопи, без порушення функції. Хронічний гастродуоденіт, асоційований з хелікобактером (+), стадія ремісії, без порушення функції травлення. Хронічний простатит, стадія ремісії. Хронічний комбінований геморой 1-П ст., стадія ремісії. Хронічний пієлонефрит, стадія ремісії Сечокислий діатез. - Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Крім того, комісією було встановлено, що на підставі статті 23б, 64в, 83б, 13в, 61г, 52г, 68г, 43в, 67г. графи ІІІ Розкладу хвороб і фізичних вад, ОСОБА_1 непридатний до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час (а.с.11-12).

Водночас, згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №155527 від 01.11.2022 Запорізькою медико-соціальною експертною комісією був проведений первинний огляд ОСОБА_1 , під час якого йому безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності. У графі 9 «Причина інвалідності» зазначено «Захворювання Так, пов`язане з проходженням військової служби» (а.с.13).

З огляду на те що інвалідність позивачу встановлена внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, суд дійшов висновку про непоширення на нього передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону України №2011-XII та підпунктом 2 пункту 6 Порядку №975 тримісячного строку на звернення за призначенням одноразової грошової допомоги.

Таким чином суд наголошує, що доводи відповідача-1 викладені у листі від 07.02.2023 № 3/29/11/1-569 щодо пропуску позивачем тримісячного строку на звернення за призначенням одноразової грошової допомоги є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про надання йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби 06.01.2023 тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 16-3 Закону України №2011-XII трирічного строку у відповідача-1 були відсутні підстави для відмови позивачу у призначенні такої допомоги.

Пунктом 12 Порядку №975 унормовано, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання (пункт 13 Порядку №975).

З аналізу зазначеного вище слідує, що компетенція відповідача-1 в частині призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства України обмежується складанням у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до Головного управління Національної гвардії України для прийняття рішення.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача-1 щодо не подання розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Водночас, щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 скласти та направити за належністю висновок для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022 та зобов`язання відповідача-2 призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки уповноваженим на те суб`єктом владних повноважень, дотримання усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути подану позивачем заяву про надання йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби із урахуванням висновків суду викладених у даному судовому рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн., що підтверджується квитанцією № від 24.05.2023 (а.с.4).

За таких обставин, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, як органу яким допущено порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Національної гвардії України (вул. Святослава Хороброго, буд. 9-А, м. Київ, 03151; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), які полягають у не поданні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повторно розглянути подану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заяву про надання йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби із урахуванням висновків суду викладених у даному судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.08.2023.

Суддя І.В.Садовий