Справа № 500/4804/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа №500/4804/23

08 серпня 2023 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

Визнати бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме Відповідача-1 - командира військової частини НОМЕР_1 та Відповідача-2 - Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України протиправними та зобов`язати вчинити дії по звільненню солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із самостійним вихованням дитини віком до 18 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач солдат ОСОБА_1 , 1982 року народження у березні 2022 року був призваний на військову службу під час загальної мобілізації через введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 Кременецьким районним РВК Тернопільської області, військова професія - стрілець, де й перебуває по теперішній час.

За час його відсутності стосунки з дружиною вкрай погіршилися, віддалилися остаточно одне від одного, результатом чого стало розлучення. Від шлюбу мають двох дітей, з яких син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітнім, проживає зі позивачем і знаходиться на його повному утриманні. Дружина не цікавиться сином взагалі, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Фактично, допоки позивач перебуваю на військовій службі, його син знаходиться без належного догляду та контролю.

Відтак, враховуючи вище викладені обставини та керуючись чинним законодавством України, наприкінці червня 2023 року ним було подано Рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з цілком аргументованим проханням звільнити мене з лав Збройних сил України згідно підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Постанови КМУ від 12 червня 2013 р. №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу" у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день позивач не перебуває у шлюбі та сам виховує дитину віком до 18 років, яка проживає зі ним, дитина повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. До зазначеного вище Рапорту було надано Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком від 17 травня 2023 р. по справі №601/822/23, а також Акт обстеження побутових умов на підтвердження того, що дитина дійсно проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні.

Даний Рапорт було подано позивачем з дотриманням Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, однак письмової відповіді на нього у встановлені законом терміни від командира військової частини НОМЕР_1 так і не отримав. Натомість, 13.07.2023 командиром зазначеної вище військової частини мені було відмовлено у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами в усній формі та ознайомлено з відповіддю Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.07.2023, у якій, зокрема, зазначається, що Кадровий центр ВМС ЗСУ не має законних підстав щодо звільнення позивача в запас за сімейними обставинами.

Позивач вважає відмову командира військової частини НОМЕР_1 , яка базується на відповіді Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.07.2023 безпідставною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень (частини друга статті 46 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частини третя статті 46 КАС України).

Згідно з визначенням, наведеним у пункті 9 частини першої статті 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В розумінні вищенаведених положень КАС України відповідачем в адміністративному судочинстві виступає суб`єкт владних повноважень, який своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю порушив права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За нормами пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із положень пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у поєднанні з вимогами статей 5, 77 цього Кодексу (обов`язок доказування) випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси і яка у зв`язку з цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві хто, котрий саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Такі відомості у позові відсутні.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставини, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Крім того, у позовній заяві, з урахуванням змісту наведених положень КАС України та враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені у частині першій статті 2 КАС України, а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, позивач має обґрунтовано довести існування у взаємозв`язку сукупності таких обставин: 1) юридичного спору між ним і відповідачем; 2) публічно-правових відносин між ним і відповідачем; 3) порушеного права (прав) позивача відповідачем у існуючих між ними правовідносинах; 4) факту порушення права (прав) позивача відповідачем.

Відтак, відповідача у справі позивач визначає не довільно, а вказує того суб`єкта владних повноважень, який має відповідати за його позовними вимогами, оскільки приймав оскаржуване рішення, вчиняв дію чи допустив бездіяльність, і з приводу яких у позивача з ним виник юридичний спір.

Так відповідачами у позовній заяві зазначено Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 і Кадровий центр Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а саме Відповідача-1 - командира військової частини НОМЕР_1 та Відповідача-2 - Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України протиправними та зобов`язати вчинити дії по звільненню солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із самостійним вихованням дитини віком до 18 років.

Отже, позивачу необхідно визначитися з предметом оскарження, суб`єктним складом відповідачів і врахувати вимоги статті 5 КАС України, яка визначає способи судового захисту у разі порушення прав, свобод та законних інтересів особи рішенням суб`єкта владних повноважень і пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, які наведені вище.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, процесуального законодавства, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статті 5, пунктів 3, 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, з чітким формулюванням змісту позовних вимог, визначенням відповідача (відповідачів), викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів, і обґрунтуванням порушення ним прав, свобод, інтересів позивача.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Сергія Радзінського, Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання необхідних документів на адресу суду: 46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мартиць О.І.