Справа № 240/6455/21
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/6455/21

категорія 111010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Житомирській області №392П від 23.03.2021 "Про проведення фактичних перевірок".

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" зазначає, що оскаржуваний наказ не містить інформації щодо суб`єкту який перевірятиметься, періоду діяльності, який буде перевірятись, дати початку і тривалості перевірки, у ньому міститься лише посилання на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, як підставу для проведення фактичної перевірки ТОВ "ОІЛ ГАЗ", без відповідного обґрунтування таких підстав, що суперечить вимогам ПК України. При цьому, в даному наказі, не міститься жодного посилання на отриману в установленому законодавством порядку інформацію саме про порушення вимог законодавства ТОВ "ОІЛ ГАЗ". Наведені обставини, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ", є підставою для скасування спірного наказу.

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що підставою для призначення фактичної перевірки позивача є лист лист ДПС України від 18.03.2021 № 6725/7/99-00-09-02-01-07 сформований та направлений регіональним управлінням ДПС на підставі доручення Кабінету Міністрів України від 11.03.2021 №10604/0/1-21 та доручення Секретаріату Кабінету Міністрів України від 10.03.2021 № 7416/0/2-21, листа Нафтогазової асоціації України від 05.03.2021 №115 щодо критичної ситуації на нафтогазовому ринку, пов`язаної з великим обсягом нелегального сегменту. З метою належного виконання доручень КМУ, ДПС зобов`язало регіональні управління здійснити проведення фактичних перевірок згідно містить відомості з переліками підприємств по території України одне з яких є ТОВ «ОІЛ ГАЗ» законодавства у сфері виробництва і обігу пального, на підставі чого законом передбачено проведення фактичної перевірки. Крім того зазначає, що лист ДПС України від 06.05.2021 М 10520/7/99-00-09-02-03-07 з переліком підприємств, прийнятий за результатами протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 №29 з питань протидії незаконному обігу пального та доручено провести інвентаризацію відповідності даних про резервуари/ємності та їх кількість на території акцизних складів, що використовуються в місцях оптової торгівлі пальним суб`єктами господарювання, які мають ліцензії на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, а також залишків пального у таких резервуарах/ємностях шляхом здійснення фактичних перевірок місць оптової торгівлі пальним. Вказує, що оскаржуваний наказ з Додатком №1 ГУ ДПС у Житомирській області містить усі реквізити відповідно до встановленої форми, а також розкриває підстави та предмет проведення перевірки, які зі змісту такого наказу можливо чітко ідентифікувати, визначено тривалість перевірки а саме 10 діб, дата початку перевірки 15.04.2021, а також період діяльності що підлягає перевірці з 08.02.2020 по дату закінчення перевірки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області винесено наказ №392-П від 23.03.2021 відповідно до вимог ст.19 -1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 з врахуванням п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та інформацією, що наведена у листі ДПС України від I8.03.202l № 6725/7/99-00-09-02-01-07 про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання (об`єктів) згідно з додатками 1 - 32, що додаються до наказу, з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У додатку 1 до зазначеного наказу вказано ТОВ «ОІЛ ГАЗ» як суб`єкта господарювання, фактичну перевірку діяльності якого за період з 08.02.2020 по дату закінчення перевірки необхідно здійснити на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Вважаючи спірний наказ таким, що оформлений з порушенням п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, позивач не допустив головних державних ревізорів-інспекторів до фактичної перевірки ТОВ «ОІЛ ГАЗ», про що складено акт про відмову в допуску до фактичної перевірки від 16.04.2021.

Незгода позивача із вказаним наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо підстав та порядку проведення фактичних перевірок регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами положень п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності визначених підстав.

Підставою для проведення фактичної перевірки є, окрім інших, наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів ( пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацом третім п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Функції контролюючих органів визначені ст. 191 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.191 статті 191, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пп. 191.1.1);

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (пп. 191.1.4);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп. 191.1.14.);

- здійснюють інші функції, визначені законом (пп. 191.1.48).

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок врегульовано правовими нормами ст.81 Податкового кодексу України.

Як зазначено в п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів, в тому числі копії наказу про проведення перевірки.

Вказана правова норма містить вимогу щодо наявності в наказі про проведення перевірки підстави для її проведення, визначені цим Кодексом.

З оскаржуваного Наказу видно, що останній містить дату видачі - 23.03.2021, найменування контролюючого органу - ГУ ДПС у Житомирській області, підставу - лист ДПС України від I8.03.202l № 6725/7/99-00-09-02-01-07.

У пункті 1 спірного наказу вказано про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1-32) з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У додатку до наказу 1 зазначено найменування та реквізити суб`єкта перевірки - ТОВ «ОІЛ ГАЗ», , адресу об`єкта, перевірка якого проводиться - Житомирська область, Андрушівський район, м.Андрушівка, вул.Зозулінського,15б, мета перевірки - з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), вид перевірки - фактична, підстави для проведення перевірки визначені ПК України - на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, дата початку - 15.04.2021, тривалість перевірки - 10 діб, період діяльності, який буде перевірятись - з 08.02.2020 по дату закінчення перевірки.

Встановлено, що Наказ підписано уповноваженою на те особою та скріплено печаткою контролюючого органу.

Зі змісту оскаржуваного Наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки позивача з огляду на посилання в його тексті та в додатку 1 до нього на пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Крім того, у тексті наказу зазначено підставу призначення перевірки - лист ДПС України від I8.03.202l № 6725/7/99-00-09-02-01-07.

Щодо посилань позивача на відсутність у наказі періоду діяльності, що буде перевірятися, то суд зазначає, що він вказаний у додатку 1 і відповідає вимогам п. 102.1 ст. 102 ПК України, яка передбачає, що контролюючі органи мають проводити перевірки за період 1095 днів (3 роки).

Суд дійшов висновку, що посилання позивача на те, що наказ не відповідає вимогам п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, так як не містить найменування і реквізитів суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреси об`єкта, перевірка якого проводиться, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, є помилковими, оскільки окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Крім того, необхідні дані про позивача як об`єкт перевірки, тривалість, мета перевірки, період діяльності, що перевіряється, вказані у додатку 1 до спірного наказу, який є його невід`ємною частиною.

Суд вважає за необхідне зазначити, що посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 16.04.2021.

Видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Така позиція суду грунтується на позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 826/8284/17.

Враховуючи наведене в сукупності, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду правомірність оскаржуваного рішення ..

За встановлених обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" (вул. Митрополита Ілларіона, 31, смт. Брусилів, Житомирська область, 12601, ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева