Справа № 440/6654/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/6654/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Полтавській області щодо не зарахування пільгового стажу;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди: з 01.04.1985 по 31.12.1987 - роботи на посаді тракториста, а також період навчання з 01.09.1984 по 22.04.1985 в Гадяцькому середньому професійно-технічному училищі №47 за професією машиніст бульдозера та період проходження мною військової служби в лавах Радянської Армії з 11.11.1985 по 02.12.1987.

Ухвалою від 29.05.2023 позовну заяву залишено без руху.

12.06.2023 позивач надав до суду примірник позовної заяви з додатками для відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.11.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі заяви та наданих документів Головним управління ПФУ у Вінницькій області винесено рішення №10 від 30.11.2022 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Даним рішенням встановлено, що пільговий стаж роботи позивача становить - 6 років 08 місяць 10 днів. До стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно архівної довідки №0811/776 від 26.09.2022, оскільки згідно п.3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління ПФУ №18-1 від 10.11.2006, у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Рішення комісії відсутнє.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2022 №130 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, підтверджено ОСОБА_1 період роботи, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.1988 по 31.03.2000; відмовлено у підтверджені періоду роботи з 01.04.1985 по 31.12.1987, оскільки відсутні відомості про оплату праці, що свідчить недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутні дані про переведення на інші роботи, роботи з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, військової служби в Радянській армії, згідно записів трудової книжки направлений на навчання в СПТУ.

05.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головним управління ПФУ у Волинській області винесено рішення №10 від 08.12.2022 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу, оскільки страховий стаж складає 29 років 07 місяців 10 днів, пільговий стаж - 18 років 11 місяців 10 днів. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно уточнюючої довідки про пільговий стаж від 12.09.2022 №71 та рішення комісії від 25.11.2022 №130.

22.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 28.12.2022 №10 про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи в якості тракториста-машиніста підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

Даним рішенням встановлено, що страховий стаж складає 29 років 07 місяців 10 днів, пільговий стаж - 18 років 11 місяців 10 днів. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно уточнюючої довідки про пільговий стаж від 12.09.2022 №71 та рішення комісії від 25.11.2022 №130. До пільгового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, оскільки на момент призову не працював за професією та не займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду роботи з 01.04.1985 по 31.12.1987- роботи на посаді тракториста, а також період навчання з 01.09.1984 по 22.04.1985 в Гадяцькому середньому професійно-технічному училищі №47 за професією машиніст бульдозера та період проходження мною військової служби в лавах Радянської Армії з 11.11.1985 по 02.12.1987, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту "в" статті 13 Закону №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Зазначене кореспондується із пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV, відповідно до якого чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Тобто, за змістом наведених норм основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, проте у разі відсутності в ній відповідних записів та/або неточностей відомості про характер виконуваної роботи може бути підтверджений уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з п.п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам- машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» (далі по тексту - Роз`яснення) до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозернст. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача стаж роботи трактористом - машиністом з 01.01.1988 по 31.03.2000 та відмовлено у підтверджені періоду роботи з 01.04.1985 по 31.12.1987, оскільки відсутні відомості про оплату праці, що свідчить недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутні дані про переведення на інші роботи, роботи з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, військової служби в Радянській армії, згідно записів трудової книжки направлений на навчання в СПТУ.

Крім того, як встановлено із відзиву на позовну заяву відповідно до Диплому серії Г № 236902 виданого 22 квітня 1985 року, ОСОБА_1 01 вересня 1984 року вступив та 22 квітня 1985 року закінчив Гадяцьке СПТУ № 47 за професією машиніст бульдозера. У військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданому 20 вересня 1985 року, зазначено, що ОСОБА_1 приступив до військової служби з 10 листопада 1985 року. В зв`язку з тим, що на момент призову на строкову військову службу позивач не навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, не працював за професією та не займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, - час проходження строкової військової служби не може бути зарахованим до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, встановленню права позивача на зарахування до його пільгового стажу в ході розгляду даної справи належать період навчання позивача в Гадяцькому СПТУ № 47 за професією машиніст бульдозера з 01.09.1984 по 22.04.1985, періоди роботи позивача колгоспі імені Чапаєва, реорганізованого в КСП імені Чапаєва, з квітня 1985 року по 10.11.1985, та період строкової військової служби з 11.11.1985 до 02.12.1987.

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 позивач:

- 01.09.1984 прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Гадяцького району і направлений на навчання в СПТУ;

- 01.01.1988 зарахований членом колгоспу ім. Чапаєва трактористом.

Позивачем на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надано до суду первинні документи, а саме:

- довідку Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради від 26.09.2022 №01-11/776, відповідно до якої, у зведених книгах обліку праці і розрахунків, книгах нарахування заробітної плати колгоспників колгоспу імені Чапаєва, працівників КСП імені Чапаєва за 1983-1985, 1988-2000 роки с. Харківці Гадяцького району Полтавської області значиться, що ОСОБА_1 працював встановлений мінімум, відпрацьовані вихододні становлять за 1985 рік - "95", "з квітня тракторист";

- довідку Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради від 26.09.2022 №01-11/777, відповідно до якої, у книгах нарахування заробітної плати колгоспників колгоспу ім. Чапаєва с. Харківці Гадяцького району Полтавської області значиться, що ОСОБА_1 працював 1983-1985, 1988-1991 роки. Заробітну плату отримував, крім іншого, з червня по вересень та з листопада по грудень 1985 року, у квітні та травні 1985 року отримував стипендію.

Крім того, у трудовій книжці позивача зазначено, що ним у 1985 році виконано річний мінімум трудової участі у громадському господарстві на посаді тракториста.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Постановою СРСР від 21.04.1975 за N 310 затверджені Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (постанова №310).

Пунктом 1 постанови №310 встановлено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

До трудової книжки колгоспника вносяться, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства у колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи (п. 5 1 постанови №310).

За п.13. постанови №310 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідно до статуту та правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні норми містять також Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. №162 (Інструкція №162) ті Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 (далі - Інструкція №58).

За позицією Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28.02.2018 року у справі № 428/7863/17, певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, в якому вказано що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019р. в справі №195/443/17 та від 22.05.2018р. в справі №683/977/17, право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується зокрема відомостями трудової книжки.

Посилання відповідача про непідтверженість пільгового характеру роботи позивача за період з квітня 1985 року по 10.11.1985, оскільки відсутні відомості про оплату праці, що свідчить недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутні дані про переведення на інші роботи, роботи з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, суд вважає необґрунтованим, оскільки як вже зазначено судом, відомості про посаду позивача внесені до трудової книжки колгоспника, а характер робіт, що дає позивачу право на отримання пільгової пенсії тракториста - машиніста підтверджений відомостями довідок Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради від 26.09.2022 №01-11/776, №01-11/777.

Крім того, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи у колгоспі ім. Чапаєва з 01.01.1988 по 31.05.2000.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача період його навчання у професійній технічній установі (з 01.09.1984 по 22.04.1985), суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу, у тому числі й в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав: 1) у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) особа зарахована на роботу за набутою професією.

Як вбачається із Диплому серії Г № 236902 виданого 22 квітня 1985 року, ОСОБА_1 01 вересня 1984 року вступив та 22 квітня 1985 року закінчив Гадяцьке СПТУ № 47 за професією машиніст бульдозера, при цьому з квітня 1985 працював на посаді тракториста в колгоспі ім.Чапаєва, про що свідчать відомості довідок Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради від 26.09.2022 №01-11/776, №01-11/777 та записи трудової книжки.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем також набуто право на зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії з віком період навчання у професійній технічній установі (з 01.09.1984 по 22.04.1985).

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача період його служби у збройних силах (11.11.1985 до 02.12.1987) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005р. № 2636-IV, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ) або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ).

Записами військового квитка НОМЕР_1 підтверджується, що 10.11.1985 до 02.12.1987 позивач проходив військову службу в Радянській армії.

Судом із матеріалів справи, зокрема трудової книжки колгоспника, довідок Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради від 26.09.2022 №01-11/776, №01-11/777 встановлено, що до та після служби в армії позивач продовжував працювати в колгоспі ім.Чапаєва трактористом, у зв`язку з чим період служби у збройних силах підлягає зарахуванню до стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи встановлені, в ході розгляду даної справи, обставини та положення статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 1, 3, 20 Порядку № 637, суд доходить висновку що, оскільки період навчання позивача у професійній технічній установі з 01.09.1984 по 22.04.1985, факт роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах в колгоспі ім. Чапаєва, реорганізованого в КСП ім.Чапаєва, у періоди з квітня 1985 року по 02.12.1987 року (з урахуванням періоду проходження позивачем строкової служби), підтверджується доказами та беручи до уваги, що позивач досяг відповідного віку (55 років), та має відповідний стаж роботи, в тому числі на посаді тракториста-машиніста більше 20 років, оспорювані періоди роботи позивача підлягають включенню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд враховує, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови ухвалення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У ході розгляду цієї справи судом проаналізовано усі доводи сторін та встановлено, що рішення пенсійного органу про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, адже таке рішення не містить достатніх мотивів, з урахуванням яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2019 у справі №265/6202/16-а зазначив, що Комісія не може відмовити у розгляді або повернути документи, які надійшли для розгляду, якщо серед наданих документів відсутні відомості про ліквідацію підприємства. Рішення Комісії не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, оскільки не встановлює період роботи, який не зараховується до пільгового стажу.

З урахуванням наведеного, відмова позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах виключно з тієї підстави, що комісією пенсійного органу не підтверджено стаж роботи, є протиправною.

Відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу періоду навчання позивача у професійній технічній установі з 01.09.1984 по 22.04.1985, періоду роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах в колгоспі ім. Чапаєва, реорганізованого в КСП ім.Чапаєва, у періоди з квітня 1985 року по 02.12.1987 року (з урахуванням періоду проходження позивачем строкової служби) не ґрунтується на вимогах закону, оскільки позивачем разом із заявою від 22.12.2022 було надано необхідні документи для підтвердження стажу роботи, визначені пунктом 11 Порядку №18-1.

У порушення вимог пункту 4.7 Порядку №22-1 пенсійний орган належним чином, всебічно, повно і об`єктивно не розглянув подану ОСОБА_1 заяву разом з доданими до неї документами, внаслідок чого прийняв передчасне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про неправомірність рішень ГУ ПФУ в Полтавській області від 25.11.2022 №130 в частині відмови позивачу в зарахуванні пільгового стажу на посаді тракториста в період з 01.04.1985 по 31.12.1987 та від 28.12.2022 №10, якими ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні періодів роботи трактористом та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати зазначені рішення протиправними та скасувати.

З метою ефективного поновлення прав позивача, вважає також за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди навчання позивача у професійній технічній установі з 01.09.1984 по 22.04.1985, роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах в колгоспі ім. Чапаєва, реорганізованого в КСП ім.Чапаєва, у період з квітня 1985 року по 09.11.1985, період проходження строкової військової служби з 10.11.1985 по 02.12.1987 та повторно розглянути заяву позивача від 22.12.2022 з урахуванням висновків суду про зарахування до стажу роботи, що є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах роботи трактористом за період з 01.09.1984 по 03.12.1987 та вирішити питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідача щодо не зарахування пільгового стажу протиправними, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створюють саме рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 25.11.2022 №130 та від 28.12.2022 №10, як рішення суб`єкта владних повноважень, правова оцінка яким надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов`язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2022 №130 в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні пільгового стажу на посаді тракториста в період з 01.04.1985 по 31.12.1987.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.12.2022 №10.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання позивача у професійній технічній установі з 01.09.1984 по 22.04.1985, роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах в колгоспі ім. Чапаєва, реорганізованого в КСП ім.Чапаєва, у період з квітня 1985 року по 09.11.1985, проходження строкової військової служби з 10.11.1985 по 02.12.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва