Справа № 160/4018/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/4018/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 року (суддя Сліпець Н.Є., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 05.05.2023 року) у адміністративній справі №160/4018/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

02.03.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною відмову відповідача №Р-39/6/1201-23/1201.41/2298-23 від 03.02.2023 року у видачі йому паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ; зобов`язати відповідача оформити і видати йому паспорт громадянина України у форм книжечки замість пошкодженого відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ без надання згоди на обробку персональних даних.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління ДМС у Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а саме статтями 4, 13, 14, 15, 19, 21, згідно яких паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій; постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», згідно якої запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру з 01.01.2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків, яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 01.11.2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01.11.2016 року, є чинним протягом строку, на який було видано; відповідно до пп.1 п.7 Порядку, передбачено, що оформлення, обмін та видача паспорта, особі, яка досягла 14-річного віку здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Згідно змін до вище вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (в редакції від 03.04.019 року, яка набрала чинності 07.06.2019 року) державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу паспортів у порядку, встановленому МВС України, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України разка 1994 року. Наказом МВС України від 06.06.2019 року №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення видачі паспорта громадянина України, згідно п.2 розділу ІV якого для обміну паспорта заявник подає, зокрема, рішення суду. Апелянт зазначав, що постанова Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 від 19.09.2018 року ухвалена за інших умов, оскільки стосується правовідносин, які є відмінними від правовідносин у цій адміністративній справі. Апелянт зазначав, що згідно обліків ЄІАС УМП ДМС України та ГУ ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2017 року був документований паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , строк якого до 04.10.2021 року. Апелянт зазначав, що обмін паспорта к формі ІD картки на паспорт у формі книжечки Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 не передбачений. Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 01.09.2017 року подав до Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області заяву-анкету №960186 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій просив внести до Єдиного демографічного реєстру інформацію про нього у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України замість втраченого у формі ІD-картки. Апелянт зазначив, що наслідком подання заяви-анкети 01.09.2017 року є присвоєння йому унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР) №815, який є незмінним. Апелянт посилався на судову практику, викладену у постанові Верховного Суду України від 19.04.2022 року у справі №360/7718/21, від 25.04.2023 року у справі №159/384/22.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 04.10.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав паспорт громадянина України у формі ID-картки. 21.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області та до Шевченківського відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області із аналогічними заявами, в яких просив оформити та видати йому паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки на підставі Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без надання згоди на обробку персональних даних та без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі, у зв`язку із пошкодженням та непридатністю для користування його паспорту. 24.01.2023 року Шевченківським відділом у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області №1211-134/1211-23-23 на заяву ОСОБА_1 від 21.01.2023 року було надано відповідь щодо порядку оформлення паспорта громадянина України, в тому числі і у формі паспортної книжечки, відповідно до норм чинного законодавства у зв`язку із чим відсутні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІ . 03.02.2023 року Головним управлінням ДМС в Дніпропетровській області №Р39/б/1201-23/1201.4.1/2298-23 на заяву ОСОБА_1 було надано відповідь щодо порядку оформлення паспорта громадянина України, в тому числі і у формі паспортної книжечки, відповідно до норм чинного законодавства та відмовлено у видачі паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІ. При вирішенні спору по суті, суд першої інстанції керувався пунктами 5, 6 ч.2 ст.8 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якого суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України»; Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 року №2503-XII; наказом МВС України від 06.06.2019 року №456, яким затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України. Суд врахував, що ОСОБА_1 добровільно подав свої персональні дані, які були внесені у Реєстр. Суд зазначив, що наразі діє два нормативно-правових акти: постанова Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.92 року №2503-XII та постанова Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302. Суд зазначав, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року №398 державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому МВС, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Суд вважав, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Матеріалами справи встановлено, що 04.10.2017 року ОСОБА_1 видано паспорт у формі ID-картки органом №1217, строком до 04.10.2021 року. Паспорт громадянина України у формі ID-картки ОСОБА_1 видано на підставі його заяви-анкети №960186 від 01.09.2017 року для внесення інформації щодо нього до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій він просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про себе у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України.

Згідно службової записки відділу по роботі з Єдиним державним демографічним реєстром Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції інформовано, що згідно обліків ЄІАС УМП ДМС України та Головного управління ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі 815, 04.0.2017 року документований Самарським відділом у м. Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , строк дії якого до 04.10.2021 року та паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданого 02.08.2017 року серії НОМЕР_2 , строк дії якого 02.08.2021 року (орган видачі 1201).

Встановлено, що 23.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шевченківського районного відділу ДМС України в Дніпропетровській області та аналогічною заявою до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, в яких просив оформити йому бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру без надання згоди на обробку персональних даних, без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі та видати їй паспорт виключно у вигляді паспортної книжечки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ІD-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком. Як на підставу ОСОБА_1 посилалась на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Встановлено, що листом від 24.01.2023 року №1211-14/1211-23 Шевченківським районним відділом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області та листом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 03.02.2023 року №Р-39/6/1201.1.4.1/2298-23 було роз`яснено ОСОБА_1 положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (зі змінами від 03.04.2019 року №398), згідно якого Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому МВС України (Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06.06.2019 року №456), громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично йде мова про обмін паспорта у формі ID-картки, замість пошкодженого, терміном дії до 04.10.2021 року, яким був документований 04.10.2017 року ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.13, частин 1, 2 ст.14, ч.2 ст.15, частин 1, 2 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи ї спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема паспорт громадянина України. Форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302 (в редакції, чинній на момент звернення із заявою про видачу паспорту), затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія. Запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до пунктів 7, 14, 32 вище вказаного Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Отже, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06.09.2019 року №456 передбачає процедуру оформлення паспорта вперше, обмін паспорта, видачу паспортів замість утрачених або викрадених, вилучення, зберігання і знищення паспортів.

Відповідно до пунктів 2, розділу ІV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.09.2019 року №456, для обміну паспорта заявник подає, зокрема: заяву; рішення суду; паспорт, що підлягає обміну.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ паспорт громадянина видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

Аналізуючи вище приведене законодавство, суд апеляційної інстанції зазначає, що оформлення (видача), обмін паспорта громадянина України на момент звернення ОСОБА_1 до суду, регулюються Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ та Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи ї спеціальний статус», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302, Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.09.2019 року №456. Суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи її спеціальний статус» передбачено одержання паспорта громадянина України у формі книжечки або картки. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.09.2019 року №456 передбачено, що оформлення (обмін) паспорта здійснюється особі на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки та при наявності рішення суду. Отже, видача паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки є виключенням, передбаченим, що до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України та передбачає декілька умов, зокрема, наявності судового рішення стосовно конкретної особи, яка звертається за оформленням та видачею паспорту у формі книжечки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , при одержанні паспорту у формі ID-картки 04.10.2017 року, 01.09.2017 року подав до міграційної служби заяву анкету, в якій надав згоду на обробку персональних даних та просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію. Згідно обліків ЄІАС УМП ДМС та ГУДМС у Дніпропетровській області, було присвоєно унікальний номер запису у реєстрі 815.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює підставу відмови одержати паспорт громадянина України у формі ІD-картки як небажання внесення персональних даних до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, оскільки при документуванні його 04.10.2017 року за його згодою на підставі поданої ним особисто заяви-анкети №960186від 01.09.2017 року його персональні дані були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєний унікальний номер запису в реєстрі. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ця справа відповідає ознакам зразкової справи №806/3265/17 (провадження №Пз/9901/2/18), у якій Велика Палата Верховного Суду раніше висловила правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії.

Встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17, в якій зазначено, що однією з ознак цієї типової справи є предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України. Як вбачається з тексту постанови Великої Палати Верховного Суду позовні вимоги були заявлені особою (яка після реєстрації шлюбу, була зобов`язана обміняти паспорт громадянина України), яку було позбавлено можливості отримання паспорт у формі книжечки, яка відносилася до певної суспільної групи, та по своїм релігійним переконанням вважала, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії відділу УДМС щодо відмови особі у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи її спеціальний статус».

У даній справі ОСОБА_1 звернувся до органу міграційної служби із заявою, в якій просив оформити і видати йому новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, замість дійсного паспорта у формі ІD-картки, що підлягає обміну, у зв`язку з пошкодженням (фактично на день звернення до міграційної служби строк дії паспорта у формі ІD-картки закінчився 04.10.20231 року), тобто ОСОБА_1 фактично звернувся із вимогою про обмін паспорта у формі ІD-картки. Суд апеляційної інстанції враховує, що при зверненні до міграційної служби 01.09.017 року та його документуванні паспортом громадянина України у формі ІD картки 04.10.2017 року вже були внесені персональні данні ОСОБА_1 до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєно йому унікальний номер запису в реєстрі. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних. Суд апеляційної інстанції зазначає, що є безпідставними посилання ОСОБА_1 на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при її прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на його небажання присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі, оскільки унікальний номер вже присвоєний.

При вирішенні спору по суті, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №160/1/21 та від 08.06.2023 року у справі №380/5977/21.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 року у адміністративній справі №160/4018/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова