Справа № 462/3552/23
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3552/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

за участю секретаря судового засідання Тягло Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: сержант поліції ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Триленко Р.О., про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову ГРПП ВП № 1 ДРВП ГУ НП у Львівській області сержанта Грилень Романа Олеговича серії БАД № 779086 від 01.05.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Вобґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 01.05.2023 о 15 год 27 хв. постановою поліцейського ГРПП ВП № 1 ДРВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції Грилень Р.О. серії БАД № 779086 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він за адресою: м. Борислав, вул. А. Міцкевича, 54, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е200d, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. «и» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху в частині заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, чим створив перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 гривень. Вважає, що інспектор при винесенні вказаної постанови не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена, а також не надав жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, в тому числі і створення ним перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху. Вважає, що постанову в справі про адміністративне правопорушення винесено незаконно, у постанові не зазначено, яким саме технічним засобом здійснено фіксацію адміністративного правопорушення та немає належного опису обставин такого. Тому вважає, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, і просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.05.2023 відкрито провадження у справі та визначено дату і час розгляду, про що повідомлено сторони.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання ним позовних вимог.

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області скерувало до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначило, що не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки сержант поліції Грилень Р.О. є працівником Головного управління Національної поліції у Львівській області, а тому просило у позові відмовити.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, будучи повідомленими про час, день та місце розгляду справи належним чином, не скерували в судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомило, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подало, заяви про поновлення строку для подання такого до суду не скерувало.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору сержант поліції відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Триленко Р.О. скерував до суду пояснення щодо позовної заяви, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, зазначаючи що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП винесена на законних підставах із дотриманням вимог КУпАП та наказу МВС України № 1395 від 07.11.2018 року «Інструкція з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.9 «и» ПДР України встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 779086 від 01.05.2023, винесеною поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Триленком Р.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній, 01.05.2023 року о 15.25 год. за адресою: м. Борислав, вул. А. Міцкевича, 54, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е200d, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на виїзді з прилеглої території, чим створив перешкоду дорожньому руху та порушив вимоги п. 15 «и» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн (а.с. 8).

Відповідно до ст. 222 КУпАП про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП передбачено, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише постанова у справі про адміністративне правопорушення від 01.05.2023, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, однак відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 3 ст.122 КУпАП.

При цьому, графа постанови: «до постанови додаються …» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем заперечується правопорушення, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та доведеними.

Водночас, оскільки сержант поліції Грилень Р.О. є працівником Головного управління Національної поліції у Львівській області, тому належним відповідачем є Головне управління Національної поліції у Львівській області і саме до нього позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області слід відмовити.

Щодо порядку розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається, із копії квитанції № ПН 8644 від 09.05.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. /а. с. 1/.

Враховуючи, що судове рішення задоволено частково, а саме в частині вимог до Головного управління Національної поліції у Львівській області, тому судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із вказаного суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9,73-77,90, 139, 229,242,244-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 779086 від 01.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у порядку, передбаченому ст. ст. 286, 293 КАС України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів.

Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, 3, м. Львів

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержант поліції Триленко Роман Олегович, адреса: вул. В. Великого, 30, м. Борислав, Львівська область.

Суддя Іванюк І. Д.