Справа № 520/1297/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 р. Справа № 520/1297/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/1297/23

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелківої Тетяни Леонідівни

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №520/1297/23, в якій просив суд:

- відшкодувати судові витрати ОСОБА_1 , у розмірі 130,0 грн. за рахунок відповідача приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л.;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на користь держави судовий збір у сумі 1073,6 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 відмовлено в ухваленні додаткового рішення.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, неправильно визначив правовідносини, просить суд відшкодувати понесені позивачем витрати на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 16.02.2023, що складаються з роздрукування (ксерокопії) 17 аркушів (ціна 1 аркуша 5,0 грн.) 85 грн., поштовий конверт 5,0 грн., послуги поштового зв`язку (за пересилання відправлення) 40,0 грн., всього витрат на суму 130 грн.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разі, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участю, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелківої Тетяни Леонідівни, в якому просив суд, з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.02.2023: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. по стягненню коштів, у розмірі 693,86 грн. зі ОСОБА_1 в рахунок витрат виконавчого провадження №63141285, протиправними; скасувати Постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 19.01.2023 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. по виконавчому провадженню № 63141285; повернути протиправно стягнуті кошти, у розмірі 693,86 грн., на рахунок ОСОБА_1 .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелківої Тетяни Леонідівни про скасування постанови - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 19.01.2023 у виконавчому провадженню №63141285.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелківої Тетяни Леонідівни (вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61, 62, м. Київ, 01135) щодо стягненню коштів зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у рахунок витрат виконавчого провадження №63141285 у розмірі 693,86 грн.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелківу Тетяну Леонідівну (вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61, 62, м. Київ, 01135) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) стягнуті з нього кошти у розмірі 693,86 грн.

Позивач в заяві про ухвалення додаткового судового рішення зазначає, що судові витрати склали в розмірі 130 грн., а саме за: роздрукування (ксерокопія) 17 аркушів, в тому числі: 15 аркушів позовна заява з доданими матеріалами та 2 аркуша опису вкладення 85,00 грн.; поштовий конверт 5,00 грн.; послуги поштового зв`язку (за пересилання відправлення) 40,0 грн.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив за відсутності правових підстав для задоволення заяви позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Щодо твердження позивача про необхідність відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких представник позивача відносить поштові витрати, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, у частині третій статті 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у статті 134, 135, 137, 138 КАС України, зокрема:

1) витрати на професійну правничу допомогу (стаття 134 КАС України);

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (стаття 135 КАС України);

3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (стаття 137 КАС України);

4) витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (стаття 138 КАС України).

Вжитий у статті 138 КАС України термін "інших процесуальних дій" стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, поштові витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2019 року у справі № 200/10765/18-а.

Отже, заявлені до відшкодування витрати, що пов`язані з розглядом справи №520/1297/23 на суму 45,00 грн. (поштові витрати на відправку позовної заяви з додатками), не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду цієї справи, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення від 08.03.2023 вбачається, що ним понесено витрати на роздрукування (ксерокопія) 17 аркушів, в тому числі 15 аркушів позовної заяви з доданими матеріалами та 2 аркуша опису вкладення (ціна 1 аркушу 5,0 грн.) 85,0 грн.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судова колегія зазначає, оскільки зі змісту товарного чеку №1 від 10.02.2023 на суму 85 грн., не вбачається копії яких саме документів були виготовлені, а тому наданий заявником товарний чек не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України, а отже в цій частині відсутні підстави для стягнення даних витрат.

Стосовно стягнення з відповідача на користь Держави судового збору, який підлягав сплаті за розгляд цієї справи, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Так, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, та коло осіб, звільнених від його сплати.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ за № 331003.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Судова колегія зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати на його оплату відсутні.

Таким чином у суду немає підстав для стягнення з відповідача на користь Держави судового збору, оскільки у позивача наявна пільга щодо його сплати та, відповідно, судовий збір не підлягав сплаті за подання до суду даного позову.

Враховуючи наведене вище, доводи апепляційної скарги по справі жодним чином не спростовують зазначених вище висновків суду у даній справі.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №520/1297/23.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в заяві аргументи заявника, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому підстав для скасування ухвали від 16.03.2023, суд апеляційної інстанції не вбачає.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі №520/1297/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич