Справа № 949/913/23
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №949/913/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просить скасувати постанову серії ЕАС №6794548 від 07 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2023 року інспектором поліції роти №1 батальйону №2 УПП у Волинській області Чабаном Вадимом Георгійовичем, відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6794548.

Відповідно до вказаної постанови 04 квітня 2023 року о 21-44 год. на 382 км + 400 м. автодороги М-07, сполученням «Київ-Ягодин» позивач, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Teana» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» та здійснив проїзд, не зупинившись перед розміткою, чим порушив вимоги п.8.5.1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Із вказаною постановою позивач не погоджується, вказуючи, що на автодорозі Р-14, сполученням «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ», в напрямку смт. Маневичі, при під`їзді до перехрестя з головною дорогою М-07 сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» встановлений дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а під ним таблички 7.8 «Напрямок головної дороги» та 7.2.1 «Зона дії». Під`їхавши до дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», позивач зупинився, де у нього була об`єктивна можливість бачити на перехресті дорожню обстановку, після чого, переконавшись, що інших транспортних засобів не було, продовжив рух. Також вказує, що він керував у темну пору доби, а тому дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», про яку значиться в оскаржуваній постанові, він не бачив. Разом із тим звертає увагу, що на вказаному перехресті доріг, немає можливості встановити знак 2.2 безпосередньо перед перехрестям, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився для надання пріоритету у русі, забезпечено видимість ТЗ, які наближаються дорогою, що перетинається, тому знаку 2.2 повинен передувати знак 2.1 з табличкою 7.1.2, щоб попереджувати водія про необхідність зупинки для надання пріоритету в русі дорогою, що перетинається. Замість цього в порушення ПДР та ДСТУ 4100:2021 було встановлено табличку 7.2.1, через що водія може бути введено в оману. Крім того, в оскаржуваній постанові в розділі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» вищевказаної постанови поліцейським внесено виправлення дати та часу скоєння адміністративного правопорушення. Отже, бланк постанови у справі про адміністративне правопорушення є зіпсованим. Відтак, притягнення його до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням норм законодавства, що регулює порядок розгляду справи, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що оскаржувана постанова винесена за порушення позивачем Правил дорожнього руху. Зокрема, звертає увагу, що позивач 07 квітня 2023 року, о 21 год 44 хв, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Teana» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» та здійснив проїзд не зупинившись перед розміткою, чим порушив п. 8.4 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також вказує, що доказом вказаного порушення є DVD- R диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано, як позивач, керуючи транспортним засобом та під`їжджаючи до перехрестя, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12. Крім того, на ньому зафіксовано, як позивач заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, посилаючись на те, що він здійснив повну зупинку свого транспортного засобу перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Проте на думку представника відповідача такі твердження є помилковим, оскільки позивач повинен був зупинитися на вимогу знаку 2.2 безпосередньо перед розміткою 1.12, а не перед знаком, для того, щоб впевнитись в безпеці дорожнього руху при повороті направо на перехресті. Після того, як було встановлено особу порушника, водієві було роз`яснено його права та обов`язки, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчиненого адміністративного правопорушення та заслухавши, врахувавши його усні пояснення, поліцейським винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАС №6794548 від 07 квітня 2023 року про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 грн. Після закінчення розгляду справи позивачу було негайно оголошено текст постанови.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких він вказує, що викладені у відзиві на позовну заяву твердження представника відповідача, що позивачу було оголошено текст постанови та роз`яснено положення ст.268, 287-289, 307, 308 КУпАП, не відповідають дійсності. Долучений до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписами є неналежним доказом, оскільки на даних відео, зафіксовано рух автомобіля, який немає можливості ідентифікувати, адже не видно ні марки автомобіля, ні номерного знаку і головне, хто ним керує. Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на інший транспортний засіб та особу, яка ним керувала. Крім того, вказав, що надані представником відповідача матеріали на оптичному диску, не підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (а.с.19).

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 квітня 2023 року, відносно позивача було винесено постанову серії ЕАС № 6794548 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 04 квітня 2023 року о 21-44 год. на 382 км + 400 м. автодороги М-07, сполученням «Київ-Ягодин» позивач, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Teana» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.12 "Стоп лінія" та здійснив проїзд, не зупинившись перед розміткою, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с.7).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Так, диспозиція вказаної вище статті є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють такі вимоги.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Відповідно до п. 8.4 б) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Підпунктом 2.2 додатку 1 Розділу 33 Правил дорожнього руху встановлено знак пріоритету: Проїзд без зупинки заборонено .

Знак пріоритету 2.2 - "Проїзд без зупинки заборонено" забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Якщо знак встановлено безпосередньо перед перехрестям, то йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. Якщо знак встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком. Знак повинен установлюватись у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається.

Відповідно до п. 14.4.3 ДСТУ 4100-2021, дорожній знак 2.2 потрібно встановлювати в місці, з якого для водія, що зупинився, забезпечено видимість ТЗ, які рухаються дорогою, що перетинається. У разі неможливості виконання цієї вимоги знак 2.2 установлюють якомога ближче до такого місця в поєднанні з табличкою 7.1.2 та розміткою 1.12 (стоп-лінія) згідно з ДСТУ 2587. Якщо на дорозі безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з табличкою 7.1.2.

Відповідно до п.14.9.3 ДСТУ 4100:2021 табличку 7.1.2 «Відстань до об`єкта» застосовують зі знаком 2.1, який установлено попередньо перед перехрестям поза населеним пунктом, у тому разі, коли безпосередньо перед перехрестям установлено знак 2.2, а також зі знаком 2.2 у разі неможливості його встановлення в місці, з якого для водія ТЗ, що зупинився для надання пріоритету у русі, забезпечено видимість ТЗ, які наближаються дорогою, що перетинається.

Пунктом 2 розділу 33 ПДР України передбачено, що знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2.

В ході розгляду справи позивачем було направлено до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області запит про надання інформації щодо правомірності встановлення на автодорозі Р-14 сполученням «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ», в напрямку смт. Маневичі, при під`їзді до перехрестя з головною дорогою М-07, сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», під яким наявні таблички 7.8 «Напрямок головної дороги» та 7.2.1 «Зона дії».

З отриманої на вказаний запит відповіді за вих. №285/092511 /2.5/25-702/2.5 від 29 травня 2023 року вбачається, що дорожній знак 2.2. та табличка 7.8 були встановлені в ході виконання робіт з поточного середнього ремонту автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, який проводився у 2011 році, згідно проектної документації, попередньо розробленої Волинським ВКП ДП «Укрдіпродор». При цьому, питання щодо правомірності чи неправомірності будь-яких дій (бездіяльності) належить до категорії питань права, вирішення яких віднесено до виключної компетентності суду (а.с.26).

З долучених учасниками справи до матеріалів справи фото та відеозаписів місцезнаходження дорожнього знаку 2.2 встановлено, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», з яким встановлені таблички 7.8 «Напрямок головної дороги» та 7.2.1 «Зона дії» на перехресті доріг Р-14-сполученням «Луцьк Ківерці Маневичі Любешів - Дольськ» та головної дороги М-07, сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» встановлені з порушенням ПДР та ДСТУ 4100:2021, оскільки перед дорожнім знаком 2.2 не встановлено знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2.

Крім того, позивач вказав, що він, керуючи транспортним засобом у темну пору доби, не помітив дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», про яку значиться в оскаржуваній постанові, а тому керувався лише дорожнім знаком 2.2.

Детальний опис груп і значень дорожньої розмітки наведений у розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР України.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Положенням п. 8.5-1 ПДР передбачено, що дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам Державного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Підрозділом 1 розділу 34 ПДР України передбачено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.2 (широка суцільна лінія) та 1.3 (подвійна суцільна лінія).

Дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або за сигналу світлофора чи регулювальника, що забороняє рух (глава 1 розділу 34 ПДР України).

Згідно п. 6.2.1 Національного стандарту ДСТУ 2587:2021 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні умови» постійна горизонтальна розмітка має бути білого кольору. Термін «білий» охоплює сріблястий та світло-сірий відтінки.

Відповідно до п. 6.3.1 основне призначення розмітки - організація дорожнього руху забезпеченням візуального орієнтування водіїв під час вибору напрямку й режимів руху за різних дорожніх умов; інформування та попередження про небезпеку й умови руху; позначення ділянок для перетину проїзної частини пішоходами та велосипедистами. Розмітка має бути видимою як у світлу, так і в темну пору доби протягом функціональної довговічності.

Пунктами 10.2.12, 10.2.12.5 ДСТУ 2587:2021 передбачено, що розмітку 1.12 (стоп-лінію) потрібно наносити на смузі (смугах) руху (зокрема, на велосипедній смузі) перед перехрестям, залізничним переїздом тощо, де водій повинен зупинитися за наявності дорожніх знаків 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» згідно з ДСТУ 4100, або в разі сигналу світлофора згідно з ДСТУ 4092, що забороняє рух. Перед нерегульованим перехрестям за наявності дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» згідно з ДСТУ 4100 розмітку 1.12 (стоп-лінію) наносять так, щоб водій, який зупинився, міг бачити ТЗ, що рухаються головною дорогою, але на відстані не менше ніж 1 м до проїзної частини головної дороги.

Тобто, в даному випадку слід вказати про порушення вимог Правил дорожнього руху, де передбачено, що дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Проте, як вбачається із долучених вище відео та фото доказів, дорожня розмітка 1.12 при денному освітленні, дійсно має нечітке зображення, її місцями стерто, а у темну пору доби була візуально непомітною, а отже вона не відповідає ДСТУ, у зв`язку з чим позивач повинен був зупинитися перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як на доказ правомірності винесення постанови, представником відповідача долучено до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція № 1026), вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Тобто відеозапис, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини.

Проте, при перегляді долучених представником відповідача відеозаписів судом встановлено, що на даних відеозаписах зафіксовано рух автомобіля, якого немає можливості ідентифікувати, адже не видно ні марки автомобіля, ні номерного знаку і дійсно неможливо встановити, хто ним керує. Також на вказаних відеозаписах не зафіксовано ні аудіо, ні відео спілкування позивача з працівниками поліції, у зв`язку з чим посилання представника відповідача на обставини, викладені ним у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що відеозаписом зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. При цьому водієм він зазначає зовсім іншу особу, а саме " ОСОБА_2 ", а транспортний засіб марки «МАZDA 5 д.н.з. НОМЕР_2 ».

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.76 КАС України).

26 квітня 2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тому, на переконання суду долучений представником відповідача до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписами є неналежним та недопустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву вказує, що вищевказане адміністративне правопорушення ним було виявлено 07 квітня 2023 року о 21 год 44 хв. Проте, як встановлено судом із матеріалів справи, оскаржувана постанова відносно позивача була складена за керування транспортним засобом марки «Nissan Teana» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , о 21-44 год. 04 квітня 2023 року. Вказане підтверджує вже зазначені вище судом обставини, що доводи представника відповідача стосуються іншої особи та за інше адміністративне правопорушення, до якого позивач не має відношення.

Окрім того, відповідно до п.8,9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказу Міністерства внутрішніх справах розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7). Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 8), на якому проставлено відповідні серію і номер. За наявності технічної можливості постанова по справі про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою із автоматичним присвоєнням їй відповідної серії та номера, а також із зазначенням відомостей, визначених у додатку 7 до цієї Інструкції, яка інтегрується до електронної картки про адміністративне правопорушення та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв у вигляді стрічки.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Проте, з оскаржуваної постанови вбачається, що інспектором поліції роти №1 батальйону №2 УПП у Волинській області Чабаном Вадимом Георгійовичем в розділі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» внесено виправлення дати та часу скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про зіпсованість бланку постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням норм законодавства, що регулює порядок розгляду справи, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху має бути підтверджений належними доказами. Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять. А тому, за відсутності вказаних доказів, суд бере до уваги пояснення позивача, який стверджував, що Правил дорожнього руху не порушував.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на те, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, окрім оскаржувальної постанови у справі про адміністративне правопорушення, винуватість позивача, на думку суду, ґрунтується на припущеннях.

За таких обставин, відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення вимог п.8.5.1, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6794548 від 07 квітня 2023 року та відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача з приводу відсутності на наданому відповідачем відеозаписі цифрового підпису, що, на думку останнього, в силу приписів ст.74 КАС України, свідчить про його недопустимість, суд не приймає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

При цьому, за визначенням ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, документ - інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч.2 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

З огляду на викладене, суд вважає, що сама по собі відсутність наданого суб`єктом владних повноважень цифрового підпису чи оригіналу відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського не є підставою для визнання його неналежним та/або недопустимим доказом, та відповідно, неврахування його судом під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, саме позивачем ОСОБА_1 є не доведеним.

Отже, оскільки позивач заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху 04 квітня 2023 року, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та не надав беззаперечних доказів його винуватості, то враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постану про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6794548 від 07 квітня 2023 року слід скасувати, а позовні вимоги задоволити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, враховуючи обґрунтованість заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, суд з метою повного відновлення прав позивача, вважає необхідним справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС №6794548 від 07 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.