Справа № 540/7950/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7950/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

07.12.2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. без зарахування періоду її роботи на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора, половини строку денної форми навчання

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % від суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 28.07.1987 р. по 01.09.1987 р. на посаді слідчого прокуратури, з 01.09.1987 р. по 18.10.1993 р. на посаді помічника прокурора, половину строку денної форми навчання з 01.09.1982 р. по 01.07.1986 р. до стажу роботи судді, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу судді 26 років, починаючи з 19.02.2020 р. у розмірі 90 % від суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02 та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначає, що вона є суддею Білозерського районного суду Херсонської області у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 16 вересня 2016 р. та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків грошового утримання працюючого судді. 10.08.2021 р. позивач звернулась з письмовою заявою до відповідача про зарахування в стаж роботи на посаді судді половини строку денної форми навчання в інституті, час роботи на посаді слідчого прокуратури, помічника прокурора, про перерахунок і виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області №351/02 від 27.02.2020 р., починаючи з 19.02.2020 р., з урахуванням стажу судді 26 років та у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, з урахуванням фактично виплачених сум. Проте, листом від 09.09.2021 р. відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви, покликаючись на норми ч. 1 ст. 137 Закону України № 1402, яким до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді судді, а також ч. 3 ст. 142 цього Закону щодо щомісячного довічного грошового утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється відповідно до норм Закону від 07.07.2010 № 2453-VI. Крім того, вказує, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 23.02.2006 р № 3477-IV не міститься норм, які б по різному визначали порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

09.05.2023 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та з 16.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус судів від 02.06.2016 №1402 (далі Закон №1402). На виконання рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №540/2113/20, яке набрало законної сили 21 грудня 2020 р., Головним управлінням проведено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020. Питання перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці врегульовано ч. 4 ст.142 Закону 1402, а саме, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Проте, статтею 137 Закону №1402-VII зазначено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких зараховується саме до стажу судді та може бути врахований при здійсненні перерахунку згідно цього закону. Враховуючи норми статті 137 Закону 1402 під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 до стажу позивача, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, зараховано лише період роботи на посаді судді, а саме: з 18.10.1993 року по 23.08.1997 3 роки 10 місяців 06 днів; з 25.01.2002 по 15.09.2016 14 років 07 місяців 22 дні. Зважаючи на вищевказане, зарахувати до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, час навчання, час роботи на посаді слідчого прокуратури, помічника прокурора немає підстав. Щодо виплати позивачу з 19.02.2020 року щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50 % суддівської винагороди судді та її вимоги здійснити перерахунок довічного грошового утримання суддів у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди, з урахуванням стажу роботи судді 26 років, починаючи з 19.02.2020 року, то відповідач вказує, що Законом України № 2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судді, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (з урахуванням рішення КСУ від 04.12.2018 №11-р/2018). Чинним Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання, а саме: ч. 3 ст.142 Закону України 1402, яким визначено щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням збільшення на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років. При цьому, наголошує, з 18.02.2020 р. з моменту проголошення Рішення КСУ від 18.02.2020 р. №2-р/2020, Закон України від 07.07.2010 р. № 2453 Про судоустрій і статус суддів в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність, а тому відсутні підстави для застосування розміру 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

ІII. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13.04.2023 року справу прийнято до провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом зі змісту відзиву на позов, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та з 16 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до положень Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 р. у справі №540/2113/20, яке набрало законної сили 21.12.2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. №351/02, починаючи з 19.02.2020 р., з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного рішення суду, та враховуючи норми статті 137 Закону № 1402 ГУ ПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р., яким до стажу позивачки зараховано лише період роботи на посаді судді а саме, а саме: з 18.10.1993 р. по 23.08.1997 р. 3 роки 10 місяців 06 днів, а також з 25.01.2002 р. по 15.09.2016 р. 14 років 07 місяців 22 дні, у зв`язку з чим виплата щомісячного довічного грошового утримання складає 50 відсотків суддівської винагороди судді.

09.09.2021 р. листом за № 6544-606002/К-02/8-2100/21 ГУ ПФУ в Херсонській області на звернення ОСОБА_1 стосовно пенсійного забезпечення, повідомив, питання перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці врегульовано ч.4 ст.142 Закону 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Чинним Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання, а саме: ч.3 ст.142 Закону України 1402, - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону України №1402, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Враховуючи дані положення статті Закону №1402, до стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, зараховано лише період роботи позивача на посаді судді, а саме: з 18.10.1993 р. по 23.08.1997 р. 3 роки 10 місяців 06 днів, а також з 25.01.2002 р. по 15.09.2016 р. 14 років 07 місяців 22 дні. Зарахувати до стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, час навчання, час роботи на посаді слідчого прокуратури, помічника прокурора підстав немає. Враховуючи вище викладене, з 19.02.2020 р. щомісячне довічне грошове утримання виплачується в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді. Для застосування розміру 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, немає підстав, оскільки зазначений розмір визначався відповідно до Закону України від 07.07.2010 р. №2453 Про судоустрій і статус суддів. Але з 18.02.2020 р. з моменту проголошення Рішення КСУ від 18.02.2020 №2-р/2020, Закон України від 07.07.2010 р. №2453 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність (а.с.20-21).

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Херсонській області протиправними, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про захист своїх прав.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, який втратив чинність 30.09.2016, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII Закону № 1402-VIII від 02.06.2016, а з 30.09.2016 р . Законом України « Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначав Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI ( далі Закон № 2453-VI), зокрема

- суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. ( частина перша ст. 120 Закону № 2453-VI)

- до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;2 члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби. ( стаття 135 Закону № 2453-VI).

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України « Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 р., ( далі Закон №1402-VI), яким передбачено, зокрема

- до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. ( частина перша статті 137 Закону №1402-VIII)

- до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. ( частина перша статті 137 Закону №1402-VIII)

- судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.( частина перша ст. 142 Закону №1402-VI)

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. ( частина третя ст. 142 Закону №1402-VI )

- У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. ( частина четверта ст. 142 Закону №1402-VI )

- пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. ( частина п`ята ст. 142 Закону №1402-VI )

- право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. (пункт 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII рішенням Конституційного Суду України за №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними)).

- судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). (пункт 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII)

Відповідно до статті 138 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 3-1), яким передбачено, зокрема,

- заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи. Заява про призначення щомісячного довічного утримання може бути подана суддею особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, завіреної в установленому законодавством порядку. ( пункт 1 розділу I Порядку № 3-1)

- заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання. ( пункт 1 розділу IІ Порядку № 3-1)

- у разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. ( пункт 2 розділу ІI Порядку № 3-1)

- звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. ( пункт 3 розділу ІI Порядку № 3-1)

- перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. ( пункт 4 розділу II Порядку № 3-1)

- до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди. (пункт 2 розділу III Порядку № 3-1)

- не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку. ( пункт 3 розділу IV Порядку № 3-1)

- орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. ( пункт 4 розділу IV Порядку № 3-1)

VI. Оцінка суду

З аналізу зазначених нормативно-правових актів вбачається, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється за зверненням судді чи його уповноваженого представника під час отримання суддею щомісячного довічного грошового утримання. При цьому, орган, що призначає щомісячне довічне утримання, за результатами розгляду поданих документів приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного утримання або відмову в його перерахунку відповідно.

Як встановлено судом, одним із спірних питань у даній справі є правомірність дій ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не зарахування до стажу роботи позивачки на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, період її роботи на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора, половини строку денної форми навчання під час перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02.

Вирішуючи дане спірне питання суд враховує наступне.

Відповідно до позиції відповідача, викладеної у відзиві на позов, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 р. у справі за №540/2113/20 та на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02, ГУ ПФУ в Херсонській області проведено позивачу перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020, проте до її стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, зараховано виключно період її роботи на посаді судді, а саме: з 18.10.1993 р. по 23.08.1997 р. 3 роки 10 місяців 06 днів, а також з 25.01.2002 р. по 15.09.2016 р. 14 років 07 місяців 22 дні, яке відповідач обґрунтовує положеннями статі 137 Закону України №1402-VIII, чинної на момент проведення такого перерахунку.

Суд не погоджується з вказаною позицією відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 30.01.2020 у справі №592/3694/17 стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Як вбачається з Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, виданого Білозерським районним судом від 16.09.2016 р. за вих. № 01-06/302/2016, до стажу роботи ОСОБА_1 включені періоди її роботи, зокрема,

з 01.09.1982 р. по 22.06.1986 р. половина строку навчання в Харківському юридичному інституті (1 рік 10 місяців 25 днів);

з 28.07.1987 р. по 01.09.1987 р. період роботи на посаді слідчого прокуратури Березнегуватського району (1 місяць 3 дні);

з 01.09.1987 р. по 18.10.1993 р. період роботи на посаді помічника прокурора Березнегуватського району (6 років 1 місяць 17 днів) ( а.с. 9).

Згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Крім того, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у редакції, чинній на час звільнення позивача з займаної посади судді, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались також Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992 за № 2862-ХІІ, який втратив чинність з 01.1.2012 р. (надалі по тексту - Закон №2862-ХІІ), яким, передбачалось, зокрема, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень (частина 1 статті 43 Закону № 2862-ХІІ).

Абзацом 2 частини 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

В період дії положень статті 43 Закону №2862-ХІІ правове регулювання поняття стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, було додатково врегульовано і іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Після втрати чинності ст.1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 08.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 31.03.2021 у справі №235/7316/16-а, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 12.05.2020 у справі №303/1504/17-а.

Наведені правові висновки відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування судом при розгляді цієї справи.

З огляду на вказане, не включення відповідачем до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Зважаючи, на Розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, виданого Білозерським районним судом від 16.09.2016 р. за вих. № 01-06/302/2016, до стажу роботи ОСОБА_1 , який складає 26 років 07 місяців 10 днів, входять періоди, а саме, з 01.09.1982 р. по 22.06.1986 р. половина строку навчання в Харківському юридичному інституті (1 рік 10 місяців 25 днів); з 28.07.1987 р. по 01.09.1987 р. період роботи на посаді слідчого прокуратури Березнегуватського району (1 місяць 3 дні); з 01.09.1987 р. по 18.10.1993 р. період роботи на посаді помічника прокурора Березнегуватського району (6 років 1 місяць 17 днів), вказані спірні періоди підлягають зарахуванню до стажу роботи позивачки, що дає право на отримання довічного грошового утримання, як судді у відставці.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частині визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. без зарахування періоду її роботи на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора, половини строку денної форми навчання та зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 28.07.1987 р. по 01.09.1987 р. на посаді слідчого прокуратури, з 01.09.1987 р. по 18.10.1993 р. на посаді помічника прокурора, половину строку денної форми навчання з 01.09.1982 р. по 01.07.1986 р. до стажу роботи судді, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягають задоволенню.

Щодо іншого спірного питання, яке полягає у правомірності дій ГУ ПФУ в Херсонській області в частині призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % від суддівської винагороди, замість 90 % від розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці ТУ ДСА в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02, як це вказує позивач, то суд вказує про таке.

При вирішенні даного спірного питання, суд застосовує правові висновки Верховного суду, викладені у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20, від 11.10.2021 у справі № 160/10640/20, від 15.02.2022 у справі № 340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20, від 26.01.2023 у справі № 500/6626/21, від 30.03.2023 у справі №280/8853/20, від 11.04.2023 у справі № 200/8353/20-а та від 09.05.2023 у справі № 580/112/21, в яких Верховний Суд дійшов наступного висновку: « … до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону. Таким чином, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами. Відповідно, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII. Також, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.».

Як зазначалось вище, частиною 3 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, виданого Білозерським районним судом від 16.09.2016 р. за вих. № 01-06/302/2016, загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 26 років 07 місяців 10 днів, тобто повних 26 років на посаді судді, то відповідно до вказаних вимог Закону № 1402-VIII, позивач має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 12 % від суми довічного грошового утримання ( 6 років х 2 %).

З огляду на викладене суд вважає необґрунтованими доводи позивача в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди відповідно до норм Закону від 07.07.2010 № 2453-VI.

Зважаючи на встановлені обставини під час розгляду даної справи та з метою належного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % від суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02 та з метою відновлення порушеного права зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 62 % від суддівської винагороди судді, у зв`язку з наявністю повних 26 років роботи на посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02, починаючи з 19.02.2020 року та з урахуванням фактично виплачених сум.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. (ч. 3 ст.139 КАС України).

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, відповідно сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн. потрібно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, 73005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. без зарахування половини строку навчання в Харківському юридичному інституті, періоду роботи на посаді слідчого прокуратури Березнегуватського району; періоду роботи на посаді помічника прокурора Березнегуватського району до стажу роботи судді, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % від суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання в Харківському юридичному інституті, а саме: з 01.09.1982 р. по 22.06.1986 р. (1 рік 10 місяців 25 днів); період роботи на посаді слідчого прокуратури Березнегуватського району (1 місяць 3 дні); з 01.09.1987 р. по 18.10.1993 р. період роботи на посаді помічника прокурора Березнегуватського району (6 років 1 місяць 17 днів) до стажу роботи судді, який дає право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 62 % від суддівської винагороди судді, у зв`язку з наявністю повних 26 років роботи на посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 27.02.2020 р. № 351/02, починаючи з 19.02.2020 року та з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, 73005, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна