Справа № 530/851/23
Суддя: Ситник О. В.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/851/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.08.2023 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О. В., за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г. , позивача ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ( м. Кременчук проїзд 40 років ДАЇ № 3 , ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 21 червня 2023 року працівником поліції Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області було складено постанову серії ЕАС №7206471 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено додаткові місця для сидіння (12 місць), чим порушив пп «а» п. 31.3 ПДР України якою притягнуто його до адміністративної відповідальності . Позивач не згодний з винесеною постановою, стверджує що інспектором безпідставно складено постанову щодо нього, адже в нього не було встановлено додаткових місць, як зазначено у постанові, інспектор не надав доказів, що були встановлені стаціонарно хоча б якісь місця, факт правопорушення не доведений, як недоведена і вина скаржника, а тому в діях скаржника відсутній склад адміністративного правопорушення, також стверджує що працівниками поліції було відмовлено у клопотанні на залучення йому захисника, а також не роз`яснено права та обов`язки.

Ухвалою судді 03.06.2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій.

19.07.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з заявленим клопотанням представником відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

04.08.2023 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, на запитання суду повідомив, що того вечора 21 червня 2023 року дійсно рухався у м. Кременчук та був зупинений працівниками поліції , транспортним засобом керує відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тому , так його можна вважати законним володільцем транспортного засобу, із власником транспортного засобу ОСОБА_2 у трудових відносинах не перебуває , відповів що дійсно у транспортному засобі 12 місць , що більше ніж за документами , але його неправомірно зупинили , оскільки він не порушував правил , дозволу на зйомку в автомобілі він не надавав працівникам поліції , вказав , що він не міг запросити адвоката, йому не надали такої можливості . Вказав, що йому відомо , що місць більше чим положено.

Представник відповідача від Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду 28.07.2023 року відзив на адміністративний позов, розгляд справи просив проводити у їх відсутність , заперечували повністю стосовно задоволення позову. З відзиву вбачається, що позовні вимоги позивача ними не визнаються. Стверджують, що інспектором було прийнято рішення скласти вищезазначену постанову, оскільки 21.06.2023 ОСОБА_1 близько 18:29 керував тз Opel Movano в м. Кременчуці, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено додаткові місця для сидіння (всього 12 місць),замість 9 місць з водієм відповідно до технічного паспорта на транспортний засіб. Також заперечується, що скаржнику не було роз`яснено його права та обов`язки і відмовлено у залученні захисника, оскільки роз`яснення прав підтверджується відеозаписом з бодікамери 230520.

Заслухавши позивача, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, переглянувши відеофайли які були надані відповідачем по справі, суд прийшов до наступного висновку:

Із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7206471 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП було застосоване до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що ОСОБА_1 21.06.2023 близько 18:29 керував тз Opel Movano днз НОМЕР_2 в м. Кременчуці по вул. Чумацький Шлях 1А, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено додаткові місця для сидіння (всього 12 місць), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.41).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про Національну поліцію", Правил дорожнього руху.

За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у рішенні від 15.03.2018 року № 554/5558/16-а - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення вказує на місце знаходження органу , уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України , тоді як поняття «на місці вчинення правопорушення »визначене у ст. 258 КУпАП тлумачиться судом не на користь позивача. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 121 КупАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, також відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регулюється статтями 278, 279 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Згідно частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом як належний володілець , а саме як фізична особа , в трудових відносинах з власником транспортного засобу ОСОБА_2 не перебуває , був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимоги Правил дорожнього руху, а саме за те, що ОСОБА_1 21.06.2023 близько 18:29 керував тз Opel Movano днз НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено додаткові місця для сидіння (всього 12 місць), замість 9 місць разом із водійським , як передбаченим відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень , дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази , які не були покладені в основу оскаржуваного рішення , за винятком коли він доведе , що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення , але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Постанова серії ЕАС №7206471 винесена 21.06.2023 року стосовно громадянина ОСОБА_1 інспектором Архіповим В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП в правовому полі, за місцем його вчинення. Враховуючи висновки правової позиції Верховного Суду України у рішенні від 15.03.2018 року № 554/5558/16-а - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення вказує на місце знаходження органу , уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України. В постанові вказано, що здійснювався відеозапис з бодікамери 230520, тим самим інспектором виконані приписи ч. 3 ст. 283 КУпАП - де чітко передбачається імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото чи відео запис, та враховуючи правову позицію КАС Верховного Суду України від 13.02.2020 року № 524/9716/16-а - про відсутність посилання та технічний засіб , за допомогою якого здійснювався відео запис , відповідно було б порушенням. Тобто суд бере до уваги докази , а саме записи з боді камери при складанні постанови.

Суд зазначає , що позивач по справі в судовому засіданні не заперечував , що дійсно в транспортному засобі 12 місць , але вважає що його було зупинено без причини та не роз`яснено його права.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.п. 31.3 «а» ПДР України водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Таким чином, конструкція сучасних транспортних засобів розробляється та вдосконалюється протягом багатьох років, механізми, агрегати й деталі багаторазового розраховуються, проходять різноманітні випробовування як у лабораторіях, так і в дорожніх умовах. Вузли й агрегати, призначені для одного типу транспортних засобів, можуть не витримати навантажень і нормативів безпеки дорожнього руху, якщо ці вузли або агрегати встановлюються на останніх. Тому використання вузлів або деталей, які не відповідають встановленим вимогам або не передбачені для даної моделі транспортного засобу, особливо коли це тягне за собою загрозу безпеці дорожнього руху, без узгодження із заводом - виробником або іншою організацією неприпустимо.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії,

Процедура переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично - дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної баз або колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі й альтернативних видах рідкого палива викладена в постанові КМУ від 21.07.2010 року № 607 «Про затвердження порядку переобладнання транспортних засобів».

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з п. 8 цієї Постанови до спеціально уповноважених організацій належать:

- державне підприємство "ДержавтотрансНДІпроект";

- Головний сервісний центр МВС.

Перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 - п. 18 постанови КМУ від 21.07.2010 року № 607.

З усього наведеного, особа, яка експлуатує транспортний засіб, що переобладнаний та не має при собі відповідних документів про переобладнання та перереєстрацію ТЗ в порядку та строк, встановленому чинним законодавством, порушує вимоги чинного законодавства.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На відео долученому стороною відповідача з боді камери видно, що в транспортному засобі 12 місць , поліцейський проводить зйомку та рахує вголос кількість сидячих місць , зйомка проводиться за присутності водія, тобто доведено , що транспортний засіб дійсно має 12 місць , що є більшим за дозволеним відповідно до документів на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2, ч. 6 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому позивач в порушення вимог ч. 4 ст. 161 КАС України не додає до позовної заяви належних і допустимих доказів в підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в якому зазначена кількість сидячих місць з місцем водія.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу III зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102- IX), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 23 та 24 Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статті 17 Закону України «Про основи національного спротиву», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» особовий склад Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження шляхом участі у виконанні завдань територіальної оборони, здійсненні заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії окупаційних військ на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 затверджено «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» (далі Порядок). Цей Порядок визначає механізм

перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, крім обмежень, визначених Конституцією України.

Правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення. Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, та інші нормативи о-правові акти (п. З Порядку).

Згідно п. 5 Порядку право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п. 10 Порядку уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Таким чином, зупинка транспортного засобу працівниками поліції на блокпостах з метою перевірки документів водія та його автомобіля законодавчо визначена як окрема підстава, що наділяє поліцейських відповідними повноваженнями щодо зупинки транспортного засобу та перевірки документів особи-водія, не -залежно від того порушує водій Правила дорожнього руху чи ні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відомості про технічні засоби, в порядку ст. 283 КУпАП, зазначено у фабулі п, 5 постанови.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в п. 36, п. 37, п. 38 постанові від 24.04.2019 року по справі № 524/4247/17, що наданий Відповідачем до суду відеозапис, в якому зафіксований момент правопорушення є належним та допустимим доказом згідно статті 73 - 74 КАС України. Враховуючи те, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського підтверджується (файл_ 21.06.2023 121 ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), час 18:32:40), що водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Письмові пояснення під час розгляду справи водій не надавав, клопотань не заявляв.

Будь-яких доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав. Також суд зазначає, що на відео видно , що водій ОСОБА_1 вільно розмовляв по телефону та мав можливість запросити адвоката на власний розсуд , але таких клопотань не заявляв , вказував, що зателефонував до власника транспортного засобу , його права працівниками поліції роз`яснені.

Таким чином, поліцейським було прийнято до уваги усні пояснення водія, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, факт порушення водієм правил дорожнього руху, з`ясовано фактичні обставини справи, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, ухвалено постанову серії ЕАС № 7206471 від 21.06.2023 року.

Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано її копію, що підтверджується особистим підписом позивача в п. 9 Постанови.Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (зокрема, ч. 1 ст. 121 КУпАП).Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, вкладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок' щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного суду від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17 та від 14.03.2018 року по справі № 760/2846/17.

Відповідно до висновків Верховного суду, викладених в постанові від 25.06.2020 року по справі № 520/2261/19: «Доводи скаржниці про те, що суд першої інстанції всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС поклав обов`язок доказування на позивачку, не заслуговують на увагу, оскільки визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги».

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст.73,76,77 КАС України, об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене позивачем порушення Правил дорожнього руху України, наявні в матеріалах справи .

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, з урахуванням Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухвалених 13 лютого 1991 року, та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України, суд приходить до висновку, що наявні у справі будь-які належні , достатні і допустимі докази на підтвердження вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за обставин, які вказані у постанові про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС №7206471 від 21.06.2023 року, існують та вбачаються з досліджених матеріалів справи в їх сукупності. Враховуючи вищевикладене та імперативні норми ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем у справі-суб`єктом владних повноважень представником Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області надано докази щодо правомірності свого рішення щодо притягнення позивача у справі ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за обставин, які викладені ним в оскаржуваній постанові. Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд повинен прийти до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7206471 від 21.06.2023 року, що винесена на місці поліцейським про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - підлягає залишенню без змін , а позовна заява без задоволення.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, ст.ст.33, 222, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278, 279, 283, 287-288 КУпАП, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його адміністративного позову до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАС № 7206471 від 21.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провпровадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 08.08.2023 року

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області О.В. Ситник