Справа № 300/2421/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" серпня 2023 р. справа № 300/2421/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:
- визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 72% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з врахуванням до стажу роботи судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності);
- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 72% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з врахуванням до стажу роботи судді 5 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, зарахувавши до стажу роботи судді з 19.02.2020, з врахуванням фактично виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання судових рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах №300/2420/20, №300/798/22 відповідачем здійснено перерахунки та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 62% від суддівської винагороди за відповідною посадою. У проведенні перерахунку та виплаті щомісячного грошового утримання в розмірі 72% від суддівської винагороди за відповідною посадою, з врахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права в Статистичному управлінні Івано-Франківського облвиконкому та Головному управлінні торгівлі ПрикВО МО СРСР, Івано-Франківському міськвиконкомі до стажу роботи на посаді судді з 19.02.2020 відмовлено. Вважає таку відмову протиправною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с. 23, 24).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву (а.с.28-35). Щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що в Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області відсутні підстави для зарахування до стажу судді з якого нараховується відсоток довічного грошового утримання від суддівської винагороди стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. В зв`язку із наведеним, вважає позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період, що передував обранню на посаду судді Надвірнянського районного суду володів достатнім стажем (досвідом) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (а.с. 16-20).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач 15.03.1994 обраний на посаду судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.
Позивач перебував на посаді судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з 15.03.1994 по 04.10.2017.
Наказом в.о. голови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2017 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 29.09.2017 №3057/0/15-17 «Про звільнення суддів» позивача відраховано зі штату Надвірнянського районного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
З 05.10.2017 позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області як одержувач щомісячного довічного грошового утримання. Згідно відзиву станом на момент звернення до суду відповідачем зараховано стаж позивача на посаді судді - 23 роки 06 місяців 18 днів та половина терміну навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. Івана Франка, що склало 2 роки 05 місяців 24 дні, всього - 26 років 0 місяців та нараховано грошове утримання в розмірі 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у розмірі 72% від грошового утримання судді. За наслідками розгляду заяви листом від 03.04.2023 відповідач повідомив позивача про те, що позивачу проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 62 відсотки від грошового утримання судді з врахуванням половини терміну навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. Івана Франка, що склало 2 роки 05 місяців 24 дні. Крім цього зазначив, що рішення суду виконано в межах покладених судом зобов`язань, тому підстав для перерахунку довічного грошового утримання з 19.02.2020 у розмірі 72% від грошового утримання судді немає (а.с. 14, 15).
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У статті 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Частинами першою, третьою статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) встановлено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 такого Закону, має право подати заяву про відставку.
Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.
Згідно з ч.1 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
У подальшому Законом України від 12.07.2018 р. №2509-VIII ст.137 Закону №1402-VIII було доповнено положенням про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності вказаним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Частиною другою статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Системний аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду судді.
Частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (зі змінами, внесеними Законом від 12 липня 2018 року № 2509-VIII) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/808/18, в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 року у справі № 9901/805/18 також зазначила, що внесені до ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.
Суд зазначає, що ця норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.
На час призначення позивача на посаду судді діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992, згідно частини 1 статті 7 якого право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, додатково 2 років стажу (досвіду роботи) професійної діяльності у сфері права.
Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду і неврахування цього стажу відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання є протиправним. Такі дії відповідача мали наслідком неправомірне зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його перерахунку.
Отже, до стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, належить враховувати, крім роботи на посаді судді та половини строку навчання у вищому учбовому закладі, також стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді (2 роки).
Зважаючи на це, відповідач повинен при кожному наступному перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача враховувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання у вищому учбовому закладі, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді (2 роки).
При цьому є помилковим твердження позивача щодо необхідності врахування до стажу роботи стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді тривалістю 5 років, оскільки зазначена позивачем тривалість стажу, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді не відповідає встановленому законом станом на момент його обрання, і який був визначений у два роки.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Підсумовуючи все вищевикладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахування до стажу роботи судді 2 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права та яка вимагалася законом для призначення на посаду судді.
Оскільки позивачем в межах позовних вимог вказано, що порушення його права здійснене під час проведеного перерахунку 19.02.2020, а судом встановлено, що станом на вказану дату стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді підлягала включенню до стажу роботи судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, слід зобов`язати відповідача вчинити вказані дії саме з 19.02.2020.
Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 2 (два) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді та зобов`язати здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 2 (два) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України №206 від 12.03.2020 та врахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 900,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням до стажу роботи судді 2 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 2 (два) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 2 (два) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України №206 від 12.03.2020 та врахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.