Справа № 460/5515/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2023 року м. РівнеСправа №460/5515/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-2), в якому просить:

визнати неправомірною та скасувати відмову відповідача-2, оформлену рішенням від 01.02.2023 №80, у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ;

зобов`язати відповідача-1 перевести позивача з 30.01.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 25.04.2000 по 29.01.2023, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до відповідних категорій посад державної служби більше 20 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Великомежиріцькою сільською радою №02-12/120/23 від 30.01.2023, №02-12/121/23 від 30.01.2023, №02-12/119/23 від 30.01.2023, та виплатити заборгованість з 30.01.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка на дату звернення до органу Пенсійного фонду досягла пенсійного віку та станом на 01.05.2016 має не менше як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Відтак, має право на призначення та обчислення пенсії на умовах, визначених ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Проте, відповідач-2 рішенням від 01.02.2023 №80 відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідної кількості страхового стажу 20 років, а також зазначив, що на дату звернення страховий стаж позивача складає 41 рік 8 місяців 7 днів, з них на посаді державного службовця - 5 років 10 місяців 7 днів. Позивач стверджує, що за змістом трудової книжки, а також довідки Великомежиріцької сільської ради від 30.01.2023 №02-12/119/23 її загальний стаж на посаді державного службовця та стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 становить 21 рік 11 місяців 1 день, а станом на 29.01.2023 становить 28 років 7 місяців 29 днів. Відтак, вважає, що відповідач-2 протиправно не зарахував до страхового стажу періоди її роботи в органах місцевого самоврядування з 25.04.2000 по 29.01.2023, та протиправно відмовив їй у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 03.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

Відповідач-1 подав до суду відзив, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що згідно з електронною пенсійною справою з 18.07.2013 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 18.07.2022 позивач отримує пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 30.01.2023 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переходу з пенсії за віком, призначеної на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Вказав, що розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно з Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які станом на 01.05.2016 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 означеного Закону та актами Кабінету Міністрів України. Зазначив, що відповідачем-2 було розглянуто заяву позивача і долучені до заяви документи, та 01.02.2023 прийнято рішення №80 про відмову у зазначеному перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця. Оскільки на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (01.05.2016) позивач була посадовою особою органів місцевого самоврядування та станом на зазначену дату не мала 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, то підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу" відсутні. Крім того, звернув увагу суду, що відомості про звільнення позивача із займаної посади з 26.10.2021 старости Світанівського старостинського округу в електронній пенсійній справі відсутні. Вважає, що відповідач-2 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 подав до суду відзив, у якому повністю підтримав позицію, викладену відповідачем-1 у відзиві, та заперечив проти заявлених позовних вимог.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 18.07.2013 отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 18.07.2022 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 01.02.2023 №80 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з підстав відсутності необхідної кількості страхового стажу 20 років. Зазначено, що на дату звернення вік заявниці 60 років, страховий стаж складає 41 рік 8 місяців 7 днів, з них на посаді державного службовця - 5 років 10 місяців 7 днів.

Вважаючи відмову органу Пенсійного фонду у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Вказаний закон набув чинності 01.05.2016.

Відповідно до пункту 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Законом №889-VIII, крім іншого, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону Закон №3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Також після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Порядок та умови призначення пенсій особам, які працювали на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, здійснюється відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622).

Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відтак, розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (30.01.2023) досягла віку 60 років 6 місяців 13 днів.

Орган Пенсійного фонду вказав, що на дату звернення страховий стаж позивача складає 41 рік 8 місяців 7 днів, з них на посаді державного службовця - 5 років 10 місяців 7 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на умовах, визначених ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Перевіряючи наявність у позивача необхідного страхового стажу на посаді державного службовця для призначення за віком на умовах, визначених ст.37 Закону №3723-ХІІ, суд встановив та врахував таке.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують періоди роботи особи для зарахування до її страхового стажу, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей - довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, чи містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Для визначення страхового стажу позивачем при зверненні до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії від 30.01.2023 було надано трудову книжку серії НОМЕР_1 (дата заповнення 01.03.1985), згідно з якою:

- 01.06.1994 прийнята на роботу інженером землевпорядником Світанівської сільської ради. Підстава: розпорядження №4 від 01.06.1994 (запис №10);

- 10.07.1994 прийнято присягу державного службовця. Присвоєно сьому категорію 13 ранг. Підстава: розпорядження №12 від 10.07.1994 (запис №11);

- 31.05.1996 звільнено з посади інженера землевпорядника першої категорії Світанівської сільської ради народних депутатів з 31.05.1996 по переводу у районний землевпорядний відділ. Підстава: розпорядження №5 від 31.05.1996 (запис №12);

- 03.06.1996 прийнята в Корецький районний відділ земельних ресурсів на посаду спеціаліста по Світанівській сільській раді. Підстава: Наказ №12-к від 31.05.1996 (запис №13);

- 25.04.2000 звільнена з посади спеціаліста відділу земресурсів по Світанівській сільській раді в зв`язку з обранням Світанівським сільським головою. Підстава: Наказ №8-к від 25.04.2000 (запис №14);

- 25.04.2000 обрано Світанівським сільським головою. Присвоєно 11 ранг державного службовця 5 категорія посад. Підстава: рішення №99 17 сесії другого скликання від 25.04.2000 (запис №15);

- 11.04.2002 обрано Світанівським сільським головою. Підстава: рішення сесії №1 від 11.04.2002 (запис №18);

- 06.04.2006 обрано Світанівським сільським головою. Підстава: рішення сесії №1 від 06.04.2006 (запис №21);

- 05.11.2010 обрано Світанівським сільським головою. Підстава: рішення сесії №1 від 05.11.2010 (запис №23);

- 12.11.2015 обрано Світанівським сільським головою. Підстава: рішення сесії №1 від 12.11.2015 (запис №24);

- 27.11.2020 повноваження припинено відповідно до п.п.4 п. 2 розділу два "Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад". Підстава: рішення сільської ради №2 від 27.11.2020 (запис №25);

- 05.01.2021 затверджено на посаду старости сіл Бакшин, Бранів, Світанок Великомежирицької сільської ради. Підстава: рішення Великомежирицької сільської ради №16 від 18.12.2020 (запис №26);

- 26.10.2021 назву посади "Староста сіл Бакшин, Бранів, Світанок" змінено на "Староста Світанівського старостинського округу" для приведення у відповідність до Національного класифікатора України ДК 003: 2010 "Класифікатор професій". Рішення Великомежирицької сільської ради №503 від 26.10.2021 (запис №27).

На час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії (30.01.2023) позивач продовжувала працювати на посаді на "Староста Світанівського старостинського округу".

Суд встановив, що запис №14 має виправлення в даті запису та примітку «виправленому вірити» засвідчений підписом начальника відділу та скріплений печаткою Корецького районного відділу земельних ресурсів. Інші записи трудової книжки позивача не містять будь-яких виправлень чи неточностей.

Таким чином, записи трудової книжки НОМЕР_1 в повній мірі підтверджують зайнятість позивача в період:

- з 01.06.1994 по 31.05.1996 на посаді інженера землевпорядника Світанівської сільської ради - 2 роки;

- з 03.06.1996 по 24.04.2000 на посаді спеціаліста по Світанівській сільській раді Корецького районного відділу земельних ресурсів - 3 роки 10 місяців 22 дні;

- з 25.04.2000 по 27.11.2020 на посаді Світанівського сільського голови - 20 років 7 місяців 2 дні;

- з 05.01.2021 по 30.01.2023 на посаді старости сіл Бакшин, Бранів, Світанок Великомежирицької сільської ради (в подальшому перейменовану "Староста Світанівського старостинського округу") - 2 роки 0 місяців 25 днів.

Вказані періоди роботи позивача підтверджені також довідкою Великомежиріцької сільської ради від 30.01.2023 №02-12/119/23.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з п.3 Порядку №229 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

Таким чином, вищевказані періоди роботи позивача не потребують додаткових документів для їх підтвердження, оскільки відповідно до положень п.3 Порядку №229 трудова книжка є основним документом для визначення стажу державної служби.

Крім того, відповідно до вимог п.2 Порядок №229 обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

Так, згідно з довідкою від 30.01.2023 №02-12/119/23 Великомежиріцькою сільською радою здійснено обчислення стажу державної служби ОСОБА_1 , який складає:

- з 25.04.2000 по 27.11.2020, з 05.01.2021 по даний час в органах місцевого самоврядування - 22 роки 7 місяців 28 днів;

- з 01.06.1994 по 31.05.1996, з 03.06.1996 по 25.04.2000 - 5 років 10 місяців 28 днів.

При цьому, стаж державної служби позивача 5 років 10 місяців не є спірним в межах цієї судової справи.

Щодо незарахування органом Пенсійного фонду до стажу державної служби періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 25.04.2000 по 27.11.2020 та з 05.01.2021 по 30.01.2023 суд зазначає таке.

Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема, у пункті 4 частини другої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, при зарахуванні позивачу стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 01.05.2016 слід керуватися Порядком №229, а в період з 25.04.2000 по 30.04.2016 - Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.06.2018 у справі №735/939/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17 та від 15.12.2020 у справі №560/2398/19, які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що посада сільського голови та старости відноситься до п`ятої категорії посад.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, періоди служби позивача в органах місцевого самоврядування на посадах сільського голови з 25.04.2000 по 27.11.2020 та на посаді старости старостинського округу з 05.01.2021 по 30.01.2023 (загалом 22 роки 7 місяців 27 днів) підлягають зарахуванню до стажу державної служби, отже незарахування вказаних періодів відповідачами є протиправним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вік позивача, робота на вищевказаних посадах та наявність спеціального стажу роботи держслужби станом на 01.05.2016 понад 20 років дають їй право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, суд вважає необґрунтованим зауваження відповідача-1 про відсутність відомостей про звільнення позивача із займаної посади, оскільки приписи чинного законодавства України, у тому числі й Закон № 889-VIII, не містять вищевказаних застережень для призначення спірної пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оспорюване рішення відповідача-2 є необґрунтованим та прийняте всупереч вимогам чинного законодавства України.

Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним рішення відповідача-2 від 01.02.2023 №80, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, та відновленню порушеного права шляхом зобов`язання відповідача-1 перевести її з 30.01.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 25.04.2000 по 27.11.2020 та з 05.01.2021 по 30.01.2023.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Вирішуючи питання щодо обчислення такої пенсії, суд виходить з такого.

Пунктом 2 Порядку № 622 встановлено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу":

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 3-1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

За обставинами справи пенсія позивачу відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" не призначалася, при цьому дотримані умови для призначення пенсії державного службовця. Тому суд зазначає, що право позивача на обчислення пенсії на умовах цього Порядку жодним чином не пов`язується із фактом звільнення з посади державної служби (посади в органах місцевого самоврядування, віднесеної до категорій посад державних службовців).

Відповідно до п. 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1993 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - ст. 41 Закону №1058-IV.

Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії мала не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а тому розмір пенсії позивача повинен визначатися в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю призначення пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі, тобто грудень 2022 року.

Довідкою Великомежиріцької сільської ради від 30.01.2023 № 02-12/119/23 підтверджується стаж державної служби позивача та служби в органах місцевого самоврядування, та присвоєння 7 (сьомого) рангу посадової особи місцевого самоврядування четвертої категорії посад.

За змістом довідки виконавчого комітету Великомежиріцької сільської ради від 30.01.2023 №02-12/121/23 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка видана для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії становили 12700,52 грн, з них: 700,52 грн - індексація; 7000,00 грн - премія місячна; 5000,00 грн - премія до дня місцевого самоврядування.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Великомежиріцької сільської ради від 30.01.2023 №02-12/120/23 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), заробітна плата позивача станом на 31.12.2022 становить 14840,00 грн, з яких: посадовий оклад - 10000,00 грн; надбавка за ранг (7 ранг) - 600,00 грн; надбавка за вислугу років (40%) - 4240,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач має право на обчислення пенсії як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Великомежиріцькою сільською радою №02-12/120/23 від 30.01.2023, №02-12/121/23 від 30.01.2023, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, суд зауважує, що спірні правовідносини сторін, які є предметом судового розгляду в цій справі, виникли не у зв`язку з невиплатою заборгованості з 30.01.2023, оскільки предметом судового розгляду є перевірка правомірності рішення органу Пенсійного фонду, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, та підтвердження наявності у позивача права на таке переведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з 30.01.2023, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2023 №80, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 30.01.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 25.04.2000 по 27.11.2020 та з 05.01.2021 по 30.01.2023, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби більше 20 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Великомежиріцькою сільською радою №02-12/120/23 від 30.01.2023, №02-12/121/23 від 30.01.2023, №02-12/119/23 від 30.01.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3, під.2, м.Харків, 61022. ЄДРПОУ/РНОКПП 14099344)

Повний текст рішення складений 07 серпня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко