Справа № 240/17306/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/17306/23

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000140/2 від 31.05.2023;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення відповідача про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними, оскільки не доведено правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості, а зазначені у рішення митниці причини не є належним доказом невірного визначення митної вартості декларантом. Заявлена позивачем митна вартість є реальною, підтвердженою належними доказами та не спростована відповідачем. Відтак, на думку позивача, у Житомирської митниці не було достатніх правових підстав для коригування митної вартості транспортного засобу та прийняття картки відмови у прийнятті митної декларації.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Від представника Житомирської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки в результаті контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що документи, подані позивачем під час митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Зокрема, у рахунку-фактурі (інвойсі) № 5826 від 23.05.2023 продавцем зазначено особу, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 24.03.2021, що діяв на момент відчуження транспортного засобу, не є його власником. Виявлені обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано. Довідка від 30.05.2023 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з тим, що в ній не зазначено відомості про транспортний засіб, якого стосується вказана довідка, адже позивач. міг нести витрати по транспортуванню будь-якого транспортного засобу за вказаним у довідці маршрутом. Також зазначено, що додатково надана на вимогу митного органу копія митної декларації Республіки Польща не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості (ціни товару), оскільки: 1) документ складений не у фактичній країні експорту товару; 2) відправником та отримувачем товару зазначена одна і та сама особа, яка вносила відповідні відомості до декларації, в т.ч. щодо ціни товару. Вказана особа, є покупцем товару, а тому є упередженою щодо відомостей про ціну товару, що нею декларуються після виїзду з митної території Німеччини на території третьої країни - Республіки Польща, а додатково наданий звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару. Крім того відповідач наголошує, що 31.05.2023 року декларантом було подано електрону митну декларацію № 23UA27U9 відповідно до якої товар задекларовано за визначеною митницею вартістю, а отже позивач погодився із митною вартістю визначеною відповідачем.

В свою чергу від представника позивача надішла відповідь на відзив, в якому останній повністю заперечує проти доводів відповідача, що викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до iнвойсу (рахунок фактура) від 23.05.2023 №5826 позивач придбав у Федеративній Республіці Німеччина транспортний засіб: мотоцикл марка - DUCATI, модель - SCRAMBLER, календарний рік виготовлення - 2021, об"єм 803 куб.м., що був у використанні з пошкодженою трансмісією.

30 травня 2023 року, з метою митного оформлення ввезеного на територію України мотоцикла, уповноваженою особою позивача до митного органу було подано митну декларацію № 23UA71U2, в якій зазначено митну вартість за основним методом, за ціною договору в сумі 5300,00 євро.

Разом з митною декларацією декларантом подано такі документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) від 23.05.2023 № 5826 з перекладом на українську мову;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.03.2021 № НОМЕР_1 ;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 30.05.2023;

- паспорт громадянина України - ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. Житомирі 19.03.2016;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.07.1997;

- фото транспортного засобу.

АСМО «Інспектор» за кодом 105-2,117-2 згенеровано митні формальності з повідомленням: «можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості транспортного засобу, у тому числі, характеристик товару, які впливають на визначення митної вартості».

З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів.

На вимогу митниці декларантом надано:

- копію митної декларації Республіки Польща № 23PL451010Е0602955 від 26.05.2023;

- звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023.

За результатами вивчення поданих декларантом документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 31.05.2023 № UA101000/2023/000140/2, яким за резервним методом, ґрунтуючись на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості схожого товару за МД від 23.05.2022 №UА205050/2022/030622 визначено, що митна вартість ввезеного позивачем мотоцикла становить 9500,00 євро.

Також, у зв`язку з коригуванням митної вартості Житомирською митницею Держмитслужби 05.06.2023 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746 та роз`яснено право щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантій.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України у редакції, на час виникнення спірних правовідносин (далі - МК України) встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з частинами восьмою дев`ятою цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 2-3 ст. 58 МК України).

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2020 у справі № 813/1229/16, від 28.02.2020 у справі № 804/3463/15 та від 13.01.2022 у справі № 1.380.2019.005307.

Згідно матеріалів справи, митна вартість імпортованого мотоцикла була визначена позивачем за рахунком-фактурою від 23.05.2023 № 5826 в розмірі 5100,00 євро та витрат на транспортування у розмірі 200 євро на підставі довідки від 30.05.2023. Водночас, коригування митної вартості товару на рівні 9500,00 євро було проведено митним органом на підставі статті 64 МК України за резервним методом визначення митної вартості.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність відомостей про заявлену митну вартість у зв`язку з тим, що:

- у рахунку-фактурі (інвойсі) від 23.05.2023 № 5826 продавцем транспортного засобу зазначено особу, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 24.03.2021, що діяв на момент відчуження транспортного засобу, не є його власником, що на переконання митного органу створює обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу;

- додана на вимогу митного органу копія митної декларації Республіки Польща не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості (ціни товару) оскільки: 1)документ складений не у фактичній країні експорту товару; 2) відправником на отримувачем товару зазначена одна і та сама особа, яка вносила відповідні відомості до декларації, в т.ч. щодо ціни товару. Вказана особа, є покупцем товару, а тому є упередженою щодо відомостей про ціну товару, що нею декларується після виїзду з митної території Німеччини на території третьої країни - Республіки Польща;

- довідка від 30.05.2023 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості у зв"язку з тим, що в ній не зазначено відомості про транспортний засіб, якого стосується вказана довідка, адже ОСОБА_1 міг нести витрати по транспортуванню будь-якого транспортного засобу за вказаним у довідці маршрутом. Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базується на об"єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування;

- додатково наданий звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару.

Крім того зазначено, що відповідно до частини 3 статті 53 МК України не надано такі документи, що підтверджують заявлену витну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копія митної декларації країни відправлення.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає наступне.

Оцінюючи правомірність рішення від 31.05.2023 про коригування митної вартості №UA101000/2023/000140/2 яким митна вартість ввезеного позивачем мотоцикла була визначена за резервним методом в розмірі 9500,00 євро, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст. 64 МК України, ґрунтуючись на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості схожого товару за митною декларацією від 23.05.2022 №UА 205050/2022/030622, суд зазначає таке.

Визначення митної вартості відповідачем за резервним методом зазначеним у рішенні про коригування митної вартості, є безпідставним, оскільки у оскарженому рішенні не наведено мотивів щодо того, що транспортний засіб є подібним або аналогічним, має схожі технічні характеристики порівняно з товаром, що оцінюються, та вважається комерційно взаємозамінним, а оскаржене рішення містить лише посилання на те, що митна вартість транспотрного засобу визначена митним органом, ґрунтується на митній вартості подібного (аналогічного) товару з завищеним розрахунком, ніж визначено позивачем. Разом з тим відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість транспортного засобу що за технічними характеристиками є подібним (аналогічним) оцінюваному транспортному засобу, і відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартістю, та може бути застосована при коригуванні митної вартості.

Крім того, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі неправильно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, здійснюючи коригування митної вартості транспортного засобу на підставі митної декларації від 23.05.2022 № UА205050/2022/030622 відповідач використав лише марку мотоцикла - DUCATI. Проте, на модель, об"єм двигуна, потужність, масу, наявність пошкоджень комплектацію, митний орган уваги не звернув увагу. В свою чергу, відповідач був зобов`язаний врахувати ці обставини при прийнятті спірного рішення.

Як зазначає позивач, мотоцикл DUCATI SCRAMBLER 800 та мотоцикл DUCATI Multistrada 950 є абсолютно різними, як за класом та призначенням транспортні засоби, в яких немає схожих характеристик. Зокрема, Multistrada має об`єм двигуна 937 см3, потужність 83 kw та вагу 236 кг, в той час у Scrambler об`єм двигуна 800 см3, потужність - 54 kw, а вага 192 кг. З офіційної інформації на сайті ducati.it ціна за новий DUCATI SCRAMBLER 800 у 2023 році становить 9690 євро, ціна базової моделі Multistrada становить 15690 євро.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості порівняння всіх впливаючих на ціну характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Посилання митного органу на те, що інформація наявна у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу від 30.05.2023 позбавляє можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, є необґрунтованим, оскільки в наданих документах до митного оформлення транспортного засобу міститься інформація, що автомобіль слідував з Німеччини до кордону України. Крім того з матеріалів справи вбачається, що транспортування мотоцикла по вказаному маршруті було здійснено на власному транспортному засобі позивача, що виключало необхідність договірних відносин з третіми особами щодо поставки товару. Крім того МК України не визначено чіткого переліку документів, що можуть підтверджувати витрати на транспортування.

Також, суд зазначає, що інформація у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу щодо особи власника, відмінної від тієї, що склала рахунок-фактуру, рівно як і зазначення відправником транспортного засобу митній декларації країни відправлення особи, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його попереднім власником, не впливає на числові значення складових митної вартості автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка здійснює комісійну діяльність з продажу вживаних транспортних засобів та фактично при продажу вищезазначеного мотоцикла виступав в статусі посередника між позивачем та зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу попереднім власником мотоцикла.

Суд відмічає, що правовідносини, що виникли між Едуардом Верховським та особою, що значиться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не можуть впливати на права позивача.

Вказаний в інвойсі № 5826 від 23.05.2023 правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу є правомірним та дійсним, не був визнаний судом у встановленому законодавством порядку недійсним, а також не є нікчемним в силу закону.

Таким чином, сумніви у достовірності вказаного в рахунку-фактурі від 23.05.2023 № 5826 правочину, як і сумніви у праві Едуарда Верховського розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу, є безпідставним.

Крім того, з приводу посилань митного органу, що додатково наданий позивачем звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару, суд зазначає наступне.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів регулюються Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-III (далі - Закон № 2658-III), зокрема статтею 13 цього Закону передбачено, що на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, передбачено процедуру рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом.

У рішенні про коригування митної вартості товарів UA101000/2023/000140/2 від 31.05.2023 митним органом описав свої зауваження до наданого декларантом звіту № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023 та зазначено, що результати даного звіту не можуть взяті до уваги при визнеченні митної вартості товару.

Водночас статтею 13 Закон № 2658-III визначено механізм усунення сумнівів суб"єкта владних повноважень у результатах експертного дослідження, що враховується ними при прийнятті рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, разом з тим використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин придбання транспортного засобу, або що видані позивачу документи є фіктивними чи недійсними.

Щодо правомірності прийняття Житомирською митницею картки відмови Житомирської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746, суд зазначає наступне.

Встановлено, що митним постом «Житомир - центральний» Житомирської митниці складено картку відмови у митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746 з причин, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації невірно розрахована митна вартість №1, та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України , чим порушено вимоги ст. ст. 52, 53 МК України. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості № UА101000/2023/000140/2 від 31.05.2023 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, крім того це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266,289,293, МК України.

31.05.2023 декларантом було подано нову ЕМД № 23UА27U9 відповідно до якої товар задекларовано за визначеною митницею митною вартістю та при цьому сплачено всі належні митні платежі, виходячи з даної митної вартості. В графі 43 ЕМД зазначено резервний метод визначення митної вартості, що відповідає коду «6», в графі 44 ЕМД під кодом 1501 зазначено рішення митниці про коригування митної вартості № UА101000/2023/000140/2 від 31.05.2023.

На думку митного органу, оскільки транспортний засіб випущено у вільний обіг на митній території України без застосування фінансових гарантій, декларант погодився із митною вартістю визначеною митницею. В обгрунтування наведеного, відповідач посилається на позицію Верховного Суду, що міститься у справі № 816/2396/17.

Однак, з вказаними доводами, суд погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 310 розділу X МК України передбачено, що фінансові гарантії надаються: 1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів); 2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Згідно із частиною сьомою статті 307 МК України вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним органом доходів і зборів підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, а згідно з пунктом 4 частини одинадцятої статті 311 МК України підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 263 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8 , порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі - Порядок №651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку №651 графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Графа 47 "Нарахування платежів" заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

Графа 48 «Відстрочення платежу» у разі забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х Митного кодексу України зазначається кінцевий термін дії гарантії.

З поданої позивачем митної декларації 23UA27U9 вбачається, що в графі 43 в лівому підрозділі визначено метод 1, а в правому 6. Тобто, 1 метод, який визначено декларантом, та 6 в зв`язку з рішенням відповідача.

Графа 48 містить кінцевий термін дії гарантії, тобто відповідно до розділу Х МК України, на який відсилає ч.7 ст.55 МК України.

Графа 47, в «подробиці розрахунків» зазначено дві суми 17283,29 та 38023,23, які в сумі і становлять 55 306,52, яка і є фінансовою гарантією.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі №816/2396/17, оскільки спірні правовідносини не є релевантними тим, що виступали предметом розгляду у зазначеній справі.

Зокрема, подана позивачем митна декларація 23UA27U9 після отримання оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, містить інформацію про її прийняття саме у зв`язку з прийняттям зазначеного рішення.

Натомість у справі №816/2396/17 митна декларація, подана після прийняття рішення про коригування митної вартості, не містила такої інформації.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. При цьому, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а тому визначення відповідачем митної вартості товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення відповідача про коригування митної вартості.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про не відповідність рішення Житомирської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000140/2 від 31.05.2023 критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що останнє підлягає скасуванню. Як наслідок, наявні підстави для скасування оскаржуваної картки відмови Житомирської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746 з огляду на похідний характер позовних вимог в цій частині.

Наведене, у свою чергу зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то сплачений судовий збір позивачем у розмірі 2718,99 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування заявленої митної вартості товару №UA101000/2023/000140/2 від 31.05.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці Державної митної служби України у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2718,99 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко