Справа № 280/492/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 280/492/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року в адміністративній справі №280/492/23 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Р.Н.О.К.П.П. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг у сумі 249 964,05 грн. (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн. 05 коп.) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування які зарахувати: р/р UA0008479; отримувач - ГУК у Запорізький області/Запорізька область, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у сумі 249 964,05 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування. Стверджує, що податковим органом вживались заходи, направлені на погашення податкового боргу та боржнику направлялась податкова вимога №0-0831 від 02.02.2022, яка залишилась без виконання. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути вказані суми з відповідача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 249 964,05 грн. (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн. 05 коп.) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за наступними реквізитами: р/р UA0008479; отримувач - ГУК у Запорізький області/Запорізька область, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує із матеріалів справи, за результатами позапланової перевірки ОСОБА_1 щодо правильності визначення суми податку, на підставі акту перевірки від 18.04.2019 № 271/08-01-13-05/ НОМЕР_1 контролюючим органом було винесено податкові повідомлення-рішення: від 27.05.2019 № , яким платнику визначено суму грошового зобов`язання за отриманими доходами у розмірі 173 819,66 грн. (сума основного зобов`язання - 139 055,73 грн. та штрафні санкції у розмірі 34 763,93грн.); від 27.05.2019 № , яким платнику визначено суму штрафної санкції за неподання податкової звітності у розмірі 170,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на поштову адресу платника податків, та отримані ним.

Крім того, згідно ст. 129 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 нараховано пеню у розмірі 75 974,39 грн. за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань.

У зв`язку несплатою у встановлені строки ОСОБА_1 вищезазначеної суми зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1. статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абзац 1 пункту 129.4. статті 129 ПК України).

Положеннями пункту 59.1. статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із аналізу наведеного слідує те, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що позивач направив відповідачу податкову вимогу від 02.02.2022 №0-0831 на суму 249964,05 грн за адресою, яка зазначена на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення: АДРЕСА_2 , ЗАПОРІЗЬКА (а.с. 13).

Із аналізу наведеного слідує, що позивач направив ОСОБА_1 податкову вимогу 02.02.2022 №0-0831 на суму 249964,05 грн за неправильною адресою - АДРЕСА_2 , ЗАПОРІЗЬКА, у той час як правильною є АДРЕСА_3 , що зумовило її неотримання відповідачем.

Судом першої інстанції наведені обставини не досліджені належним чином, що призвело до визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які є недоведеними належними та допустимими доказами, зокрема не встановлено факту направлення вимоги та отримання її відповідачем та направлення позивачем податкової вимоги на правильну адресу відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про не дотримання контролюючим органом вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України при надісланні (врученні) платнику податків податкової вимоги та, як наслідок, про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу, у зв`язку з недотриманням позивачем умов, визначених ст. 95 ПК України, які є підставою для реалізації права на примусове стягнення податкового боргу шляхом звернення до суду.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 21.03.2023 року підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року в адміністративній справі №280/492/23 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник