Справа № 160/10415/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Брюховецьким Миколою Миколайовичем до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
16.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 11.05.2023 року) ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Брюховецьким Миколою Миколайовичем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій представник позивача простить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області від 23.02.2023 року про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.09.2020 року про оформлення ОСОБА_2 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про громадянство України"
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі рішення Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 16.10.2020 року ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням та отримав довідку №946/20 про реєстрацію громадянином України. Позивачем подано до відповідача зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації. На підставі довідки №946/20 від 16.10.2020 року про реєстрацію громадянином України, 09.12.2020 року позивачу оформлено тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи, що позивач набув громадянство України, подав до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації, на нього було покладено обов`язок протягом двох років з моменту його реєстрації громадянином України подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства російської федерації відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». Відповідач ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не зважаючи на стан подій в Україні, без додаткових уточнень та пояснень з боку позивача, 23.02.2023 року прийняв рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.09.2020 року про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». Від громадянства російської федерації ОСОБА_1 відмовився, строк дії тимчасового посвідчення громадянина України закінчився, можливість оформити український закордонний паспорт відсутня (він не видається, якщо у людини замість паспорта є ТПГУ), відсутня особиста, економічна, та юридична можливість виїхати в третю державу (відсутні візи, посвідки, тощо). Бажання і можливості виїхати до держави свого попереднього громадянства немає, оскільки ОСОБА_1 на території України уклав шлюб з громадянкою України, тобто існує нова родина. Натомість відповідач не перевіривши і не прийнявши до уваги складність становища людей, що сьогодні перебувають на території України, не перевіряючи, чи дійсно у особи існує реальна можливість за конкретних обставин здійснити у дворічний строк вихід із іноземного громадянства, без попереднього повідомлення особи, поспіх прийняв рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
13.06.2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне.
04.08.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин російської федерації, уродженець с. Нива Трудова. Апостолівського району, Дніпропетровської області, звернувся до Апостолівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ, у зв`язку з народженням на території України до 24.08.1991 року. До того ж, 04.08.2020 року ОСОБА_1 подано зобов`язання припинити іноземне громадянство (російської федерації) протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України і подати до органу, то видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави. 23.09.2020 року на підставі проведених перевірок ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України громадянину російської федерації ОСОБА_1 , за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 8 Закону №2235-ІІІ. Відповідно до Пункту 117 Порядку №215 (в редакції чинній на час подання позивачем заяви про набуття громадянства), у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.
16.10.2020 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію громадянином України №946/20, яка слугує підставою для видачі документа, що підтверджує громадянство України, а саме тимчасового посвідчення громадянина України.
09.12.2020 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , строком дії до 23.09.2022 року (тобто строком на 2 роки, період протягом якого особа повинна припинити іноземне громадянство та подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави до уповноваженого органу).
Таким чином, ОСОБА_1 повинен був припинити іноземне громадянство та подати документ про це виданий уповноваженим органом відповідної держави до ГУ ДМС у Дніпропетровській області у строк до 23.09.2022 року.
У зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано подане у порядку передбаченому частиною 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає 17.02.2023 Аностолівським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області (територіальний підрозділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області до якого позивачем подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України) підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та направлено до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для подальшого розгляду.
23.02.2023 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.09.2020 року про набуття громадянства України та територіальним походженням ОСОБА_1 та оформлено довідку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Отже, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вважає, що діяло відповідно до чинного законодавства України, а тому рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.02.2023 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 є обґрунтованим та прийняте відповідно то чинного законодавства України.
05.07.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року зазначена вище справа розподілена та 17.05.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Пилипчука Євгена Олександровича про розгляд справи в порядку загального провадження відмовлено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області.
З 1984 року по 1992 рік навчався в Нивотрудівській середній школі. В 1992 році закінчив 9 класів, що підтверджується довідкою Нивотрудівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №51 від 09 квітня 2020 року.
ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 27.11.1979 року по 08.10.1997 рік. Квартира за зазначеною адресою в 1996 році була приватизована. Учасником приватизації майна був, в тому числі, ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про право власності.
За даними військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 11.05.1995 року, вбачається, що на момент призову заявник проживав в с. Нива Трудова, Апостолівського району, перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та проходив строкову військову службу.
03.11.1993 року ОСОБА_1 Апостолівським РВВС в Дніпропетровській області був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який був втрачений, паспорт громадянина України зразка 1994 року не отримував, оскільки періодично перебував у РФ на заробітках.
23.09.2020 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року.
На підставі зазначеного рішення 16.10.2020 року ОСОБА_1 отримав довідку №946/20 про реєстрацію особи громадянином України, а 09.12.2020 року отримав тимчасове посвідчення громадянина України строком дії до 23.09.2022 року.
Під час подання заяви про набуття громадянства України разом із необхідними документами ОСОБА_1 подав зобов`язання припинити громадянство російської федерації протягом двох років з моменту набуття українського громадянства.
Отримавши зазначені документи ОСОБА_1 зареєстрував своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене село відноситься до Нивотрудівській сільській територіальній громаді Апостолівського району Дніпропетровської області.
З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. У зв`язку із зазначеним діяльність російських установ в Україні припинена.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, ОСОБА_1 не встиг, а тепер і не може звернутися до уповноважених органів іноземної держави із заявою про вихід із громадянства. Тобто здійснити процедуру виходу з громадянства рф на території України не має можливості у зв`язку із розривом дипломатичних відносин України з рф та закриттям усіх дипломатичних та консульських установ рф на території України після ворожого вторгнення військ рф на територію України 24.02.2022 року. До лютого 2022 року це було неможливо зробити через запровадження карантинних обмежень внаслідок СОVID-19.
27.02.2023 року отримав нотаріально завірену заяву про відмову від громадянства російської федерації. Проте, подати її у відповідні органи позивач не мав змоги, оскільки дізнався, що 23.02.2023 року рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області скасовано рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.09.2020 року про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України».
Відповідач зазначив, що підставами для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України згідно зі ст.21 зазначеного Закону - є невиконання особою поданого відповідно до ч.5 ст.8 Закону зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують.
На підставі листа ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 07.03.2023 року вх. №3321/07-28 ОСОБА_1 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Не погоджуючись із рішенням про скасування оформлення набуття громадянства України, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 25 Конституції України визначає, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон №2235).
Відповідно до статті 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №2235, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Згідно з положеннями статті 17 вказаного Закону громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2235, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.
Відповідно до статті 21 Закону №2235, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10 - 13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Суд встановив, що позивач 04.08.2020 року взяв на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство російської федерації протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України.
Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону №2235, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.
Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону №2235, декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Отже, особа, яка набула громадянство України, має подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. У разі подачі такої декларації документ про вихід із іноземного громадянства не вимагається, а на особу покладається обов`язок повернути національний паспортний документ до уповноваженого органу іноземної держави та не користуватися правами громадянина вказаної держави і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.
Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Згідно з пунктом 92 Порядку №215 територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України:
за народженням; за територіальним походженням; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Відповідно до пункту 96 Порядку №215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.
Відповідно до підпункту "б" пункту 88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи, зокрема: документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
За приписами пункту 97 Порядку №215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
З системного аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Указані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 у справі № 820/1293/16, від 24.04.2019 у справі №2040/5642/18, від 19.12.2019 у справі №815/3575/15 та від 28.02.2020 у справі №520/4398/19.
Суд зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що 04.08.2020 року на підставі проведених перевірок ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України громадянину російської федерації ОСОБА_1 за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ.
Відповідно до Пункту 117 Порядку №215 (в редакції чинній на час подання позивачем заяви про набуття громадянства), у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.
Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.
16.10.2020 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію громадянином України №946/20, яка слугує підставою для видачі документа, що підтверджує громадянство України, а саме тимчасового посвідчення громадянина України.
09.12.2020 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , строком дії до 23.09.2022 року (тобто строком на 2 роки, період протягом якого особа повинна припинити іноземне громадянство та подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави до уповноваженого органу).
Таким чином, ОСОБА_1 повинен був припинити іноземне громадянство та подати документ про це виданий уповноваженим органом відповідної держави до ГУ ДМС у Дніпропетровській області у строк до 23.09.2022 року.
Статтею 17 Закону №2235-ІІІ, передбачено підстави припинення громадянства України. Так громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Судом враховано, що 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року № 1941-ІХ (далі - Закон № 1941-IX), яким, зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) (стаття 1) та розширено підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (стаття 21).
Так, за новою редакцією статті 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
А за новою редакцією статті 1 цього Закону незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.
Тобто, на даний час редакція закону передбачає невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства як пряму підставу для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Згідно до положень абзацу 11 пункту 92 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Положеннями пункту 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, передбачено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:
а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;
б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів; приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про - припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те. що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої етапі 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
Відповідно до приписів пункту 96 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.
У зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано подане у порядку передбаченому частиною 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає 25.10.2022 року Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області (територіальний підрозділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області до якого Позивачкою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України) підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та направлено до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для подальшого розгляду.
Відповідно до положень пункту 97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий сірок надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
У зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано подане у порядку передбаченому частиною 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає 17.02.2023 Аностолівським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області (територіальний підрозділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області до якого позивачем подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України) підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та направлено до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для подальшого розгляду.
23.02.2023 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 23.09.2020 року про набуття громадянства України та територіальним походженням ОСОБА_1 та оформлено довідку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Суд зазначає, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України".
В свою ж чергу, особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні (ст. 8 Закону №2235-ІІІ).
Отже, вказані чинні норми законодавства України покладають на особу обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство закордонних справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 281, Міністерство закордонних справ України відповідно до покладених на нього завдань, дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні.
Підпунктом 74 пункту 4 Положення №281, МЗС відповідно до покладених на нього завдань затверджує зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України.
При цьому, незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (абз.13 ст. 1 Закону №2235-ІІІ).
Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вчинялися необхідні дії щодо припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів та отримання відмови, не отримання відповіді).
Крім того, позивач не надав доказів повернення національного паспортного документа до уповноваженого органу іноземної держави. Вказаний обов`язок позивача передбачений ч.21 ст.9 Закону №2235.
Тож, згідно ч.21 ст.9 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач із будь-якими підтверджуючими документами про те, що з незалежних від неї причин вона не змогла припинити громадянство російської федерації до відповідача не зверталася, тому у відповідача були наявні підстави задля скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Суд звертає увагу на те, що позивач до ГУ ДМСУ в Дніпропетровській області не звертався до 23.09.2022 року з декларацією про відсутність іноземного громадянства, а також не подавав її і після.
Суд зазначає, у постанові від 30.06.2022 року у справі №280/7910/20 Верховний Суд звернув увагу позивача на те, що якщо він і вважав наявність незалежної від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, то повинен був у будь-який спосіб повідомити про це відповідача. Перебування позивача на території Республіки Кіпр з 29 вересня 2019 року також не свідчить про наявність незалежних від позивача причин не отримання ним документа про припинення іноземного громадянства Російської Федерації. Відповідно до статті 5 Порядку № 215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Натомість, відповідних доказів щодо звернення до відповідача задля припинення громадянства російської федерації позивачем або іншою особою, або направлення засобами поштового зв`язку, останній до суду не надав.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення правомірно прийнято відповідачем, з урахуванням пасивної поведінки позивача та ігноруванням нею вимог чинного законодавства України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі №280/7910/20.
Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставини, заявлений позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Брюховецьким Миколою Миколайовичем до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення- відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник