Справа № 953/9764/21
Суддя: Агапов Р. О.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9764/21
Провадження № 2-а/638/98/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

за участю секретаря Бондаренко А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа Головний спеціаліст Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Дяченко М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом про скасування постанови №216-ДК/008200/08/01/-21 від 13.05.2021 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що 13 травня 2021 року Головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Дергачівському, Зміївському, Харківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області - державний інспектор у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, на підставі складених ним же акту перевірки та протоколу, склав постанову № 216-ДК/008200/08/01/-21, якою встановив порушення ОСОБА_1 ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, а саме - використання ОСОБА_1 частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002 площею 0.4708 га, без оформленого належним чином права власності чи права користування, за відсутності Рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи користування.

Позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2013, нею у ТОВ Науково-виробнича фірма Агро за адресою АДРЕСА_1 , придбаний у власність склад літ.Л-1, площею 292,40 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0002.

Означене, на її думку, спростовує факт самовільного зайняття земельної ділянки, про що зазначено в постанові № 216-ДК/008200/08/01/-21, оскільки відповідно до ст.120 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені

на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Також посилається на висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 610/4055/18, відповідно до якого, у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова, адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

04.02.2022 від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому управління, зокрема зазначило, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно, у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

01.02.2022 від третьої особи ОСОБА_2 , надійшли письмові пояснення, в яких, зокрема зазначено, що ст. 120 Земельного кодексу України в редакції від 05.01.2013, дійсно передбачала перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Однак пунктом 6 вказаної статті зазначено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Вказує, що ст.ст. 125, 126 ЗКУ визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Порушення істотних умов договору, передбачених ст. 120 ЗКУ (в ред. 05.01.2013), за яким позивач набув право власності на нежитлову будівлю склад літ. «Л-1», площею 292,40 кв.м., відсутність процесу виділення частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002 в окрему земельну ділянку як об`єкта цивільних прав, що передбачено ст. 79-1 ЗКУ (в редакції від 05.01.2013), унеможливлює здійснення державної реєстрації прав на землю та, відповідно, користування нормами законодавства, на які посилається позивач.

Також зазначає, що була здійснена реконструкція нежитлової будівлі складу «Л-1», після проведення якої площа будівлі збільшилась та складає 1043,5 кв.м.

Також вказує, що відповідно до листа Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 05.03.2021 №02-09/395, рішення про передачу частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002 на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області у власність чи користування ОСОБА_1 не приймалось.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовну заяву передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративний позов прийнято до провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач, її представник а також відповідач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача причин неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином.

До канцелярії суду 30.06.2023 та 02.08.2023 від представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на значне навантаження на юридичне управління та обмеженими технічними можливостями для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На думку суду, дані клопотання задоволенню не підлягають, оскільки заявником не надано документів на підтвердження викладених обставин.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

05.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниа фірма «Агро» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу літ. «Л-1», площею 292,40кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці, кадастровий номер :03:006:0002, розташовані нежитлові будівлі: будівля господарчого блоку літ. «Г-1», площею 130,00кв.м., склад літ. «Л-1», площею 292,40кв.м.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстровано в реєстрі за №464.

15.05.2021 головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дергачівському, Зміївському, Харківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель державним інспектором у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Миколою Дяченком складено протокол про адміністративне правопорушення №216-ДК/0111П/07/01/-21, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

15.05.2021 головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дергачівському, Зміївському, Харківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель державним інспектором у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Миколою Дяченком винесено постанову №216-ДК/0082По/08/01/-21 про накладення адміністративного стягнення, в якій вказано, що ОСОБА_1 порушила ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

В постанові зазначено наступне: «При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) за дотримання вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості тентів шляхом проведення перевірки земельної ділянки - як об`єкту перевірки, частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002, площею 0.5000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та віднесена до комунальної власності-категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення, було встановлено факт використання ОСОБА_1 частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002 площею 0.4708 га (розрахунок площі здійснено з урахуванням придбаної у власність не житлової будівлі, площею 292,-10 кв.м.), без оформленого належним чином права власності чи права користування, за відсутності Рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи користування».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними;

Відповідальність за порушення правил використання земель передбачена ст.53 КУпАП, за самовільне зайняття земельної ділянки - ст.53-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП України самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на день укладення договору купівлі-продажу) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Згідно ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного

користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту

державної реєстрації цих прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) зроблено правовий висновок про принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди; зазначено, що підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. Також у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Верховний суд у постанові від 14 березня 2019 року по справі № 902/341/17 зазначив, що у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме пособі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Суд зазначає, що позивач після укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі складу літ. «Л-1», площею 292,40кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як власник такого майна набув право користування земельною ділянкою, на якій розташоване таке майно, пропорційно до частки у праві власності на нерухомість.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 420 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 280 КУпАП суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа Головний спеціаліст Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Дяченко М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову №216-ДК/008200/08/01/-21 від 13.05.2021 про накладення на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн., винесену Головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дергачівському, Зміївському, Харківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області - державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Миколи Дяченко скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 454,00грн.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Агапов