Справа № 560/12994/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , Державної казначейської служби України , Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Управління МВС України в Полтавській області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області про визнання дій протиправною та стягнення моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Управління МВС України в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невключення Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській вислуги років ОСОБА_1 за період служби з 40.05.1984 по 04.07.1986;

- стягнути з Державного казначейського рахунку Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2651752,60 грн та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою від 24.07.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 , зокрема, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали позивач надав до суду заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій зазначив, що був позбавлений можливості раніше звернутись до суду, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану з квітня 2022 року служив в Збройних Силах України, внаслідок чого отримав захворювання, що потребувало тривалого лікування. Вказав, що його стан здоров`я тривалий час не був стабільний, що заважало звернутись до суду. Крім того, перебував у тривалих відрядженнях за межами території України, пов`язаних із веденням волонтерської діяльності. Також послався на скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим намагався захистити свої права в досудовому порядку.

Надаючи правову оцінку вказаним доводами позивача, суд враховує таке.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки спірні відносини пов`язані з проходженням позивачем публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону.

Пропуск встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Слід виходити не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Так, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно слід розрізняти поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зазначені висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

В свою чергу, позивач зазначив, що з 11.05.2022 почав отримувати пенсію. Тобто, з цього моменту позивач дізнався про те, що за період з 25.03.2002 по 11.05.2022 не виплачена пенсія, що на його думку є завданою шкодою. Однак до суду останній звернувся 14.07.2023. Тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду.

Щодо запровадження в Україні воєнного стану, то з цього приводу суд зазначає, що дійсно у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.

Верховний Суд в ухвалі від 17.08.2022 у справі №500/1907/22 зауважив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні про поновлення такого строку. Саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на спроможність позивача подати позовну заяву вчасно.

Відповідно до матеріалів позовної заяви позивач 25.07.2022 знятий з військового обліку. Позивач надав докази лікування після звільнення з військової служби.

Разом з тим, остання виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) лікування №1317 датована 09.07.2022. Тобто, докази на підтвердження тривалого лікування, про які позивач зазначає в заяві про поновлення строку звернення до суду, за період після 09.07.2022 відсутні.

Позивач зазначив, що його стан здоров`я тривалий час не був стабільний та останній перебував у тривалих відрядженнях за межами території України, пов`язаних із веденням волонтерської діяльності.

Однак на підтвердження зазначених обставин позивач не надав доказів перебування у відрядженнях за кордоном.

Також позивач послався на скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим намагався захистити свої права в досудовому порядку.

В свою чергу, скрутне матеріальне становище є підставою для вирішення питання щодо відстрочення, розстрочення чи звільнення особи від сплати судового збору.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Проте жодним з нормативно-правових актів не передбачено ні можливості, ні обов`язку досудового порядку вирішення спору щодо стягнення на користь особи матеріальної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень.

Тому факт звернення до відповідачів суд не визнає досудовим порядком вирішення спору, що може створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позову. Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання доказів на підтвердження обставин, зазначених в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк залишення позовної заяви без руху на 10 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя О.Л. Польовий