Справа № 300/6186/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. справа № 300/6186/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Щерб`як Д.І.,

представника позивача - Волосянка Р.О.,

представника відповідача - Голинської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним проведення перевірки та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлені актом від 06.06.2017 за №436/09/19-13-04/ НОМЕР_1 ; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.07.2017 за №, № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що документальна позапланова невиїзна перевірка, результати якої оформлені актом перевірки від 06.06.2017 №436/09-19-13-04/ НОМЕР_1 , призначена та проведена з недотриманням вимог ПК України. Позивач стверджує що в порушення статті 79 ПК України йому не вручено копії наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про призначення документальної перевірки. Внаслідок недотримання контролюючим органом порядку призначення та проведення перевірки документальної позапланової невиїзної перевірки обмежено права позивача, а саме позбавлено можливості бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час перевірки. Також зазначає, що сума прощеного основного боргу за кредитом становить 37839,26 грн., а решту суми складають заборгованість за процентами, комісіями, нарахованою і несплаченою неустойкою, оподаткуванню підлягає тільки сума прощеного основного боргу за кредитом, а не 519538,36 грн., як помилково вважає контролюючий орган. Просить позов задовольнити.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що ОСОБА_1 був повідомлений та усвідомлював той факт, що за результатом анулювання (прощення) основної суми боргу - 519538,36 грн. на нього як на платника податків покладається обов`язок подати до податкового органу за місцем реєстрації річну декларацію та сплатити податок з доходів фізичних осіб і військовий збір. Проте, позивач декларацію не подав, податки не сплатив. Стверджує, що про проведення перевірки позивача проінформовано письмовим повідомленням від 13.05.2017 та наказом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 13.05.2017 №699, які направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 13.07.2017 №2045/10/09-19-13-04-13. Акт перевірки зареєстровано 06.06.2017 та направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації. Зауважує, що сума податкових зобов`язань виникла в результаті анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. ОСОБА_1 підписуючи договір з кредитором був обізнаний про наслідки такого правочину, обов`язок подати річну декларацію та сплатити податки. Контролюючим органом не проводилася перевірка господарської діяльності ОСОБА_1 , а зафіксовано невиконання, передбаченого ПК України обов`язку податки декларацію та сплатити суму податку, що виникають при отриманні додаткового блага - анулювання (прощення) основної суми боргу (а.с.92).

У відповіді на позов позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві. Також зазначає, що про проведення відносно нього документальної перевірки, а також прийняті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення позивачу стало відомо 25.08.2021 під час ознайомлення в Івано-Франківському окружному адміністративному суді з матеріалами справи №809/929/18 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення податкового боргу. Копії наказу про проведення перевірки та податкових повідомлень-рішень отримані позивачем 18.09.2021. Також позивач зазначає, що 12.10.2021 додатково звернувся до відповідача із заявою про надання копії акту перевірки. Зі змісту доданих позивачем до відзиву на позов матеріалів перевірки слідує, що такі були надіслані на адресу: АДРЕСА_1 , та повернуті за закінченням встановленого строку зберігання 16.06.2017., однак позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 (дата реєстрації - 11.12.2009). З копії конверта, наданої відповідачем на підтвердження надіслання наказу про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, повідомлення про запрошення слідує, що лист було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання 16.06.2017. За таких обставин, як це вказує відповідач, поштова кореспонденція вважалася би врученою позивачу 16.06.2017, а тому контролюючий орган міг розпочати перевірку не швидше вказаної дати (а.с.134).

Правом подання заперечення позивач не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.

18.08.2009 між ВАТ «Плюс Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №864.70090, згідно із п.1.1. якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 216044,95 грн. терміном до 18.06.2015 для погашення заборгованості Позичальника перед Банком за валютним (кредитним) договором, оплати, пов`язаних з цим витрат Позичальника, оплати страхового платежу за страхування життя Позичальника згідно з умовами, передбаченими у полісі №ПБ002 від 27.01.2009, а Позичальник зобов`язується одержати і повернути грошові кошти, надані згідно з цим договором, на визначених цим договором умовах (а.с.35).

23.01.2015 між вищевказаними сторонами укладено Додаткову угоду №864.70090/1 до кредитного договору №864.70090 від 18.08.2009, в п.1 якої зазначено, що сторони підписанням цієї угоди визнають та підтверджують наявність боргу Позичальника за кредитним договором, станом на дату укладення цієї додаткової угоди, в сумі 685143,86 грн., який складається: з заборгованості за кредитом, що становить 202794,03 грн.; з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн.; з заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 230259,61 грн.; з заборгованості за іншими комісіями (комісійними винагородами), що становить 800,00 грн.; з нарахованої і несплаченої неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов кредитного договору, що становить 251290,22 грн. (а.с.41).

У п.2.1 Додаткової угоди №864.70090/1 від 23.01.2015 зазначено, що сторони домовилися про дострокове припинення Кредитного договору на таких умовах: Позичальник зобов`язується повернути Банку у строк до 5 (п`ять) банківських днів від дати укладання цієї Додаткової угоди частину отриманого ним у фактичне користування кредиту в сумі 165605,50 грн., що складається: з заборгованості за кредитом, що становить 164954,77 грн.; з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн.; з заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що становить 0,00 грн.; з заборгованості зі сплати інших комісій (комісійних винагород), що становить 650,73 грн.; з нарахованої і несплаченої неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов кредитного договору, що становить 0,00 грн.

Згідно п.2.4.4 зазначеної Додаткової угоди за умови своєчасного та у повному обсязі виконання Позичальником своїх зобов`язань, визначених п.2.1, 2.3 Додаткової угоди, Банком здійснюється прощення боргу в сумі 519538,36 грн., а саме прощення: з заборгованості за кредитом, що становить 37839,26 грн.; з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн.; з заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 230259,61 грн.; з заборгованості за іншими комісіями (комісійними винагородами), що становить 149,27 грн.; з нарахованої і несплаченої неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов кредитного договору, що становить 251290,22 грн.

Умови вказаної Додаткової угоди №864.70090/1 від 23.01.2015 виконано.

В період з 23.05.2017 по 29.05.2017 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, про що складено акт перевірки №436/09/19-13-04/ НОМЕР_1 від 06.06.2017 (а.с.43-44).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п.164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п. 179.7 ст. 179 та п. 167.1 ст. 167 ПК України, в результаті чого позивачу донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 103298,67 грн.; п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України, а саме неподання річної декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік; п. 1.2, п.п.1.6., п. 16 прим. 1, підрозділу 10, розділу ХХ ПК України, в результаті чого позивачу донараховано військового збору в розмірі 7793,08 грн.

Податковим органом встановлено, що на підставі проведеного аналізу відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, наявних у ГУ ДФС в Івано-Франківській області щодо інформації про отримані доходи, встановлено, що громадянином ОСОБА_1 в 2015 році отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 519538,36 грн. від ПАТ «Ідея Банк». З метою підтвердження даної інформації ПАТ «Ідея Банк» направлено запит 24.05.2016 за №6161/10/09-15-13-01-01-18/3258. На вказаний запит від ПАТ «Ідея Банк» отримано інформацію (лист від 04.07.2016 вих.№12.1.1/117091) про те, що громадянину ОСОБА_1 в І кварталі 2015 року було здійснено прощення (анулювання) суми боргу (кредиту), що також підтверджено копією повідомлення про прощення боргу, яке направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_1 . В повідомленні зазначено про прощення боргу за кредитним договором №864.70090 від 18.08.2009 в сумі 519538,36 грн. ПАТ «Ідея Банк» здійснено прощення боргу на загальну суму 519538,36 грн. за самостійним рішенням, вручивши боржнику ОСОБА_1 відповідне повідомлення про таке прощення боргу та відображено дану операцію в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платків податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 1 квартал 2015 року в сумі 519538,36 грн. Громадянином ОСОБА_1 на час перевірки декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік не подано, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманих в 2015 році доходів не сплачено. Перевіркою донараховано за 2015 рік податку на доходи фізичних осіб в сумі 103298,67 грн. Отже, дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага (сума боргу, прощеного ПАТ «Ідея Банк» за його самостійним рішенням) включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка. Перевіркою донараховано за 2015 рік військового збору в сумі 7793,08 грн.

На підставі акта перевірки №436/09/19-13-04/ НОМЕР_1 від 06.06.2017 відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 18.07.2017 № (форма "Р"), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 129123,34 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 103298,67 грн. та 25824,67 грн. за штрафними санкціями (а.с.47);

- податкове повідомлення-рішення від 18.07.2017 №4 (форма "Р"), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 9741,35 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 7793,08 грн. та 1948,27 грн. за штрафними санкціями (а.с.48);

- податкове повідомлення-рішення від 18.07.2017 № (форма "ПС"), яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с.49).

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялися позивачу, проте були повернуті на адресу відповідача з відміткою поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.109).

Згідно листа ПАТ «Ідея Банк» від 04.07.2016 за №12.1.4/117091 ОСОБА_1 отримано дохід у вигляді прощення боргу за кредитним договором в розмірі 519538,36 грн. (а.с.170).

У повідомленні ПАТ «Ідея Банк» від 26.01.2015 за №26/865 зазначено, що відповідно до умов Додаткової угоди №864.70090/1 від 23.01.2015 до кредитного договору №864.70090 від 18.08.2009 в розмірі 519538,36 грн., а саме прощення: з заборгованості за кредитом, що становить 37839,26 грн.; з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн.; з заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 230259,61 грн.; з заборгованості за іншими комісіями (комісійними винагородами), що становить 149,27 грн.; з нарахованої і несплаченої неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов кредитного договору, що становить 246245,22 грн.; нарахованих і несплачених витрат пов`язаних із супроводом і стягненням простроченої заборгованості за кредитним договором, що становить 5045,00 грн. (а.с.173).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема податку на додану вартість врегульовані положеннями Податкового кодексу України (надалі також - ПК України, в редакції, станом на час спірних правовідносин).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Положеннями пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Відповідно до п.п. 78.4, 78.5 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Відповідно до пункту 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Із матеріалів справи слідує, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 11.12.2009 є

АДРЕСА_2 з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства при отриманні доходів у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) винесено наказ №699 від 13.05.2017 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Також 13.05.2017 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено повідомлення №106 від 13.05.2017 про проведення з 23.05.2017 за адресою АДРЕСА_3 , документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (а.с.107), запрошення на перевірку №106 від 13.05.2017 (а.с.106).

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області вказані документи направило позивачу за адресою АДРЕСА_1 листом №2045/10/9-19-13-04-13 від 12.05.2017 (а.с.105).

Як слідує із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначене поштове відправлення повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв`язку від 16.06.2017 «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с.104, 110).

Вказане контролюючим органом також зазначено в листі адресованому позивачеві від 22.10.2021 за №67/ЗПІ/09-19-07-13-16 (а.с.63).

Разом з цим, в акті перевірки від 06.06.2017 за №436/09 вказано, що перевірка розпочата 23.05.2017 та завершена 29.05.2017.

Суд зазначає, що згідно вимог ст.79 ПК України перевірка позивача могла бути проведена тільки за умови вручення йому у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки і тільки виконання цієї умови надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №802/1241/17-а, від 21.02.2018 у справі №821/371/17, від 01.08.2018 у справі №821/1667/16.

Податковим органом не може бути проведено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо платника податку у разі відсутності підтвердження повідомлення платника про її проведення, зокрема щодо дати і часу її проведення. У разі відсутності такого підтвердження встановлюється порушення процедури проведення перевірки, результатом чого є визнання протиправними податкових повідомлень рішень, прийнятих на основі таких перевірок.

Суд зауважує, що для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки податковим органом недостатньо лише направити наказ та повідомлення за податковою адресою платника податку. Останні мають бути доведені до платника податку до початку перевірки, що є другою обов`язковою вимогою належного повідомлення, визначеною пунктом 78.4. статті 78 ПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки відповідачем направлено на адресу, за якою позивач не проживає. Крім того, на час проведення перевірки у відповідача були відсутні відомості про належне повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки та про вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, зокрема й щодо повернення поштової кореспонденції без вручення позивачу.

З вищевикладеного слідує, що Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відносно ОСОБА_1 без вручення йому наказу про проведення такої перевірки та без на перевірку та без належного повідомлення про дату початку та місце її проведення.

Як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №П/811/3206/15.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 вказаного Кодексу загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За змістом підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України і є вичерпним.

Згідно з підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній станом на час прощення позивачу боргу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно із пунктом 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пп.162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу.

Водночас відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За положеннями статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Законодавцем під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09 квітня 2015 року № 321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28.07.2021 у справі №826/12872/17 та у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №802/168/16-а, від 23.09.2022 в справі №802/692/16-а.

За змістом додаткової угоди від 23.01.2015 №864.70090/1 до кредитного договору №864.70090 від 18.08.2009 банком здійснюється прощення боргу ОСОБА_1 в сумі 519538,36 грн. Вказане також підтверджується листом ПАТ «Ідея Банк» від 04.07.2016 за №12.1.4/117091.

Як встановлено судом, анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача у розмірі 519538,36 грн. складалася із заборгованості за кредитом, що становить 37839,26 грн.; з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн.; з заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 230259,61 грн.; з заборгованості за іншими комісіями (комісійними винагородами), що становить 149,27 грн.; з нарахованої і несплаченої неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов кредитного договору, що становить 246245,22 грн.; нарахованих і несплачених витрат пов`язаних із супроводом і стягненням простроченої заборгованості за кредитним договором, що становить 5045,00 грн., що відповідачем не заперечується.

Зазначене підтверджується повідомленням ПАТ «Ідея Банк» від 26.01.2015 за №26/865.

Із акту перевірки слідує, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового зобов`язання дослідивши лист ПАТ «Ідея Банк» від 04.07.2016 №12.01.4/117091, відомості з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДФС про суми виплачених доходів, наявних у Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області. Також відповідач зазначив, що такі дані відображено в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1ДФ) за І квартал 2015 року в сумі 519538,36 грн.

Отже, під час проведення перевірки відповідач детально не з`ясував інформацію щодо взаємовідносин банку з позивачем, хоча це мало істотне значення для надання правильних висновків за результатами перевірки.

Контролюючий орган здійснив розрахунок податку на доходи фізичних осіб, військового збору та, як наслідок, штрафних (фінансових) санкцій виходячи з усієї суми прощеного (анульованого) боргу позивача в розмірі 519538,36 грн., в тому числі сум, що не вважаються додатковим благом. Об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є анульована банком сума основного боргу позивача в сумі 37839,26 грн.

Відтак, підсумовуючи наведене вище суд виснує, що податкові повідомлення-рішення від 18.07.2017 №, №4, № є протиправними і підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно доводів Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо пропущення позивачем строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає наступне.

Як зазначив позивач, про проведення відносно нього документальної позапланової невиїзної перевірки, а також про прийняті податкові повідомлення-рішення йому стало відомо 25.08.2021 під час ознайомлення у Івано-Франківському окружному адміністративному суді із матеріалами справи №300/929/18. Доказів про те, що позивачу було відомо про прийняття спірних податкових повідомлень рішень до цієї дати відповідачем суду не надано. До суду із цим позовом позивач звернувся 13.10.2021, тобто в межах визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду. Матеріалами справи підтверджено, що акт перевірки від 06.06.2017 та податкові повідомлення-рішення від 18.07.2017 надсилалися за адресою: АДРЕСА_1 та повернулися на адресу відповідача із відміткою підприємства поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», зареєстрованим місцем проживання позивача з 11.12.2009 є АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1390,95 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1390,35 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ОСОБА_1 , яка оформлена актом від 06.06.2017 №436/09/19-13-04/ НОМЕР_1 .

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 18.07.2017 №, від 18.07.2017 № та від 18.07.2017 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1390,35 грн. (одна тисяча триста дев`яносто гривень 35 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 04.08.2023