Справа № 420/8401/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8401/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Черкаській області) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій з урахуванням уточненої редакції позову від 04.05.2023 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 89 від 02 лютого 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області призначити з 12.01.2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: у ТОВ Зодіак місто Москва російської федерації з 01 січня 1992 року по 15 лютого 1997 року, з 22 листопада 1999 року по 22 липня 2000 року; у муніципальному унітарному підприємстві ІГРИМТОРГ з 26 лютого 1997 року по 17 листопада 1999 року.

ІІ. Позиція позивача, заперечення відповідачів.

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що у зв`язку набуттям 60-річного віку він 12.01.2023 р. звернувся до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком та надав відповідні документі, які підтверджують його страховий стан 33 роки, про що зазначено у довідці Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області від 07 квітня 2022 р. За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке 20 січня 2023 року прийнято рішення № 89 про відмову у призначені мені пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. 27 січня 2023 року позивач повторно звернувся до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії за віком та надав відповідні документі. За принципом екстериторіальності дана заява розглянута ГУ ПФУ в Черкаській області, проте рішенням №89 від 02 лютого 2023 року було відмовлено у призначені позивачу пенсії за віком відповідно до ст..26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу внаслідок не включення до нього періоду роботи в російській федерації. Позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Черкаській області протиправним, оскільки вказаний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу на підставі Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15,04.1994 року, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 року № 290/95-ВР та Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року. Також вважає, що наявні усі підстави для призначення йому пенсії за віком, оскільки спірні періоди роботи на території російської федерації підтверджуються записами трудової книжки НОМЕР_1 від 25 березня 1983 року, а також довідками підприємств російської федерації, які містять фактичні суми заробітку на підставі розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати за періоди роботи в Росії та наказів кадрового відділу, що не заперечується ГУ ПФУ в Черкаській області.

17.05.2023 року на виконання ухвали суду від 10.05.2023 року відповідачем-2 надано до суду копію пенсійної справи ОСОБА_1

23.05.2023 року відповідачем-1 ГУ ПФУ в Черкаській області надано до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що 27.01.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено ГУ ПФУ у Черкаській області та за розглядом заяви позивача 02.02.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. 29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022, якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Оскільки до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи в російській федерації, оскільки припинено участь в Угоді, страховий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 14 днів. Враховуючи вищевикладене, у органів Пенсійного фонду України відсутні будь-які підстави для призначення позивачу пенсії за віком зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, вказує, що призначенню пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в орган Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком № 22-1, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обґрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, підрахунок стажу, що впливає на право для призначення пенсії та належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо призначення пенси є формою втручання в дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. З урахуванням вищенаведеного, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, є безпідставними та необґрунтованими.

26.05.2023 відповідачем-2 ГУ ПФУ в Одеській області надано до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підставою для відмови у призначені пенсії позивачу оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області № 89 від 02.02.2023 є відсутність необхідного страхового стажу через не зарахування до страхового стажу періоди роботи позивача на території російської федерації з 01.01.1992 по 15.02.1997, з 26.02.1997 по 17.11.1999, з 22.11.1999 по 22.07.1999, яке обґрунтовано прийняттям 29.11.2022 р. КМУ постанови № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, якою Кабінет Міністрів України постановив про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві, а також набранням чинності 23.12.2022 р. Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 № 2783-ІХ. Вищезазначені міжнародні угоди надавали можливість враховувати стаж роботи набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди після 31.12.1991 року. Однак, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, то з 01.01.2023 Угода залишається чинною та обов`язковою до виконання між іншими її підписантами, окрім російської федерації. Україна, в свою чергу, постановою КМУ від 29.11.2022 №1328, яка набрала чинності 02.12.2022, анонсувала свій вихід з Угоди. У зв`язку з цим, пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому, до страхового стажу зараховується періоди роботи на території російської федерації по 31.12.1991. Після зупинення дії, Конвенція 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у російській федерації, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31.12.1991, уточнюючі довідки та інші документи враховуються при призначенні пенсії за умови легалізації, в даному випадку, проставлення апостиля.

31.05.2023 р. позивачем надана відповідь на відзив ГУ ПФУ в Черкаській області, в якій вказує, що не зарахування до страхового стажу періоди роботи в Росії у зв`язку з припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992є необґрунтованою, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин між позивачем та Пенсійним фондом а саме, протягом спірного періоду він в Росії під час дії усіх угод. Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Крім того відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління здійснити певні дії відсутні, оскільки заява позивача про призначення пенсії за віком та надані документи Головним управлінням не розглядались та не вчинялись будь-які дії або бездіяльність щодо позивача. Проживання позивача на території, яку обслуговує Головне управління, не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактором є визначення органу, яким саме було прийнято спірне рішення, яке є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду. Оскільки в спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача від 27.01.2023 визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії. Враховуючи приписи Порядку №22-1, у Головного управління відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком, а відтак вимоги до нього не безпідставними. Також звертає увагу, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

13.06.2023 року позивачем надана відповідь на відзив ГУ ПФУ в Одеській області, в якій з аналогічних підстав, викладених у відповіді на відзив ГУ ПФУ в Черкаській області, не погоджується з позицією відповідача-2 щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу роботу позивача в Росії у зв`язку з припиненням з 01.01.223 р. дії Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 10 травня 2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Цією ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області та ГУ ПФУ в Одеській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії документів, а саме, заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи (у разі їх не надання позивачем разом з позовом); рішення, прийняте за результатами розгляду вказаної заяви позивача.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 ( а.с. 11-12).

На час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг 60-річного віку.

27 січня 2023 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії за віком ( а.с. 22-23).

До заяви було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення пенсії № 421, паспорт громадянина України, трудова книжка, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2022 р., довідки про стаж, що визначений Порядок № 637., трудова книжка або документи про стаж, про що свідчить розписка-повідомлення від 27.01.2023 р. за № 421. ( а.с. 25).

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ в Черкаській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

02.02.2023 рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області № 89 за результатами розгляду документів, доданих до заяви, на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Дане рішення обґрунтовано тим, що пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 30 років. Страховий стаж заявника становить 25 років 10 місяців 14 дні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російської федерації з 01.01.1992 по 15.02.1997, з 26.02.1997 по 17.11.1999, з 22.11.1999 по 22.07.1999, оскільки з 01.01.2023 з Росією припинено участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. ( а.с.29)

Вважаючи дане рішення відповідача-1 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

На підставі частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини врегульовані з 01.01.2004 Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-ІV), яким передбачено, зокрема,

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. ( абзац 22 статті1 Закону 1058-ІV)

- законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. ( стаття 4 Закону №1058-IV)

- відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина 1 статті 9 Закону № 1058-ІV)

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. (абзац 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV)

- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.( абзац перший частини другої статті 24 Закону № 1058-ІV).

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-ІV).

- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.( частина перша статті 26 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII ( надалі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,

- основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.( стаття 62 Закону № 1788-XII).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. ( пункт перший Порядку № 637);

- за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. ( абзац перший пункту 3 Порядку № 637).

- за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. ( пункт 17 Порядку № 637)

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), яким визначено, зокрема,

- заява про призначення … (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) … подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). ( абзац перший пункту 1.1 розділу I Порядку № 22-1)

- заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. ( абзац перший пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1).

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. ( абзац чотирнадцятий пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1).

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. ( абзаци другий, третій пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

VI. Оцінка суду.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що до страхового стажу законом віднесено період, у якому особа підлягала загальнообов`язковому державному страхуванню та за який сплачені страхові внески, зокрема, органами, які виплачують цій особі заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу та ними подано відомості про застрахованих осіб. При цьому, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірність питання у даній справі полягає у правомірності рішення пенсійного органу щодо відмови позивачу у призначені йому пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу не менше 30 років, внаслідок не зарахування до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації. При цьому, вя кості підстави зазначено - припинення участі України в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача-1 суд враховує наступне.

Так, за Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року (далі за текстом - Угода) зобов`язання були взяті дев`ятьма державами-учасницями СНД, серед яких Україна та Російська Федерація.

Згідно зі ст.1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу (ст. 6 Угоди).

Органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами (ст. 8 Угоди).

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди).

Отже, цією Угодою визначено, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

При цьому, суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, суд зауважує, що ч. 2 ст. 13 вказаної Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тобто, на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії була відсутня міжнародна угода між Україною та росією щодо пенсійного забезпечення громадян. В той же час, відсутність такої Угоди не може позбавити права громадянина України на пенсійне забезпечення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що в спірних відносинах мало місце порушення прав позивача, а відтак наявні законні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 89 від 02 лютого 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

При цьому, суд не надає правову оцінку доводам позивача щодо наявності у нього права на пенсію з 12.02.2023 року з урахуванням наданих пенсійному органу підтверджуючих документів щодо його роботи на території російської федерації, а саме, трудової книжки та довідок підприємств російської федерації, оскільки вказане виходить за межі виниклих спірних відносин між сторонами, так як вказані обставини не були визначені відповідачем як підстави для відмови в призначенні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У постанові від 05.09.2018р. у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2, відповідач-1 є територіальними органами Пенсійного фонду України, а згідно із п. 4.3 цього Положення організовує роботу управлінь Фонду, зокрема щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Таким чином питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій належить до виключної компетенції відповідача-1.

Враховуючи, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відтак, визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права, враховуючи те, що у спірному випадку пенсійним органом фактично не досліджувалося питання щодо страхового стажу, не перевірялися документи щодо трудового стажу позивача, є зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, які зроблені в цій справі.

Щодо підстав визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має вчиняти дії та здійснювати розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 вказаного Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення оскаржуваного рішення за заявою позивача від 27.01.2023 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку №22-1.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як визначений суб`єкт призначення за принципом екстериторіальності.

Підсумовуючи викладене та враховуючи вищевказані висновки суду, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України в Одеської області призначити з 12.01.2023 року позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: у ТОВ Зодіак місто Москва російської федерації з 01 січня 1992 року по 15 лютого 1997 року, з 22 листопада 1999 року по 22 липня 2000 року; у муніципальному унітарному підприємстві ІГРИМТОРГ з 26 лютого 1997 року по 17 листопада 1999 року не підлягають задоволенню.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 074,00 грн., що підтверджується платіжним документом від 14.04.2023 р.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2023 року у розмірі 2 684 гривні.

Таким чином, за подання до адміністративного суду даного позову, судовий збір складає 1073,00 грн.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в сумі 536,80 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська обл., 18000, ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 89 від 02 лютого 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2023 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення за нормами пенсійного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна