Справа № 380/3309/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3309/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та зобов`язати вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати щомісячної надбавки за особливості проходження служби ОСОБА_1 за період з 20.07.2018 року по 14.09.2018 року у зменшеному розмірі;

- зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну надбавку за особливості проходження служби за період з 20.07.2018 року по 14.09.2018 року у розмірі 65%, з урахуванням виплачених сум;

- здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015 - 2018 років з урахуванням щомісячної надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача включити до розрахунку грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 надбавку, як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень, за період з липня 2018 по серпень 2018 з врахуванням недоплаченої суми та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку (донарахування) розміру пенсії за вислугу років з моменту її призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що до 14.09.2018 проходив військову службу в Збройних Силах України, у Стрийському об`єднаному міському військовому комісаріаті Львівської області на посаді старшого офіцера відділення комплектування. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.09.2018 №97 був звільнений в запас та виключений зі списків частини. На фінансовому забезпеченні Стрийський ОМВК Львівської області перебував у Львівському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Зазначає, що стало відомо, про те що в період з березня по вересень 2018 виплачувалася надбавка за особливості проходження служби у зменшеному розмірі, замість необхідної виплати не менше розміру 65% виплачували 10%. Зменшена сума надбавки суттєво вплинула на розмір одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, оскільки такі визначаються з розміру грошового забезпечення станом на момент звільнення. Виплата надбавки у зменшеному розмірі значно вплинула і на розмір пенсійного забезпечення, так як надбавка за особливості проходження служби входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсії.

Звернувся до Львівського ОТЦК та СП із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату надбавки за особливості проходження служби в період з березня по вересень 2018 у розмірах передбачених законодавством України.

Листом від 29.12.2022 №ф/12425 проінформовано, що відповідно до підпункту 1 п.5 постанови КМУ, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надається право установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Також, зазначено, що при виплаті даної надбавки враховуються вимоги п.7 телеграми Міністра оборони України від 26.03.2018 №248/1479 з 01.03.2018 було встановлено базовий розмір надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового складу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у розмірі 10 відсотків. Водночас, зазначено, що відмовою у зазначеній виплаті є те, що посада позивача не підпадає під перелік посад, вказаних в додатку 2 телеграми «Перелік окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до базового розміру в залежності від складності важливості виконуваних обов`язків».

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 24 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року в задоволенні клопотання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18.08.2018 №203, ОСОБА_1 звільнено з військової служби.

Наказом військового комісара Стрийського об`єднаного міського військового комісаріату від 14.09.2018 №97, ОСОБА_1 , з 14.09.2018 виключено зі списків особового складу.

21.12.2022 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надійшла заява позивача, в якій просив здійснити нарахування та виплату надбавки за особливості проходження служби в період з березня по вересень 2018 року у розмірі 65%.

29.12.2022 Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, листом №ф/12425 повідомив позивача, що Міністром оборони України з 01.03.2018 встановлено базовий розмір надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі 10%.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Постанова №704 не передбачає конкретний відсоток надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовця чи премії. В той же час, граничні розміри надбавок визначаються керівником державного орану в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення, залежно від розміру посадового окладу, виконуваних обов`язків та напрямку діяльності відповідного підрозділу. Зазначене свідчить, що надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцями та премія мають тимчасовий характер, а їх виплата дозволена за наявності підстав та тільки у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання військовослужбовців.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , проходив військову службу у Стрийському об`єднаному міському військовому комісаріаті Львівської області на посаді старшого офіцера відділення комплектування.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 11.09.2015.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 07.11.2018, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Термін дії посвідчення до 01.10.2024.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №97 від 14.09.2018, ОСОБА_1 14.09.2018 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення Стрийського об`єднаного міського військового комісаріату, за станом здоров`я.

Відповідно до довідки Львівського обласного військового комісаріату №6395 від 20.06.2019 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393 (зі змінами), ОСОБА_1 протягом березня-серпня 2018 отримував надбавку за особливості проходження служби у розмірі 10%.

Позивач звернувся до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про здійснення нарахування та виплати надбавки за особливості проходження служби в період з березня по вересень 2018 у розмірах передбачених законодавством України.

Листом від 29.12.2022 №ф/12425 Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив, що відповідно до підпункту 1 п.5 постанови КМУ, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надається право установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Пунктом 7 телеграми Міністра оборони України від 26.03.2018 №248/1479 з 01.03.2018 встановлено базовий розмір надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у розмірі 10 відсотків. Також в листі зазначено, що посада на якій ОСОБА_1 проходив службу у Стрийському об`єднаному міському військовому комісаріаті Львівської області не підпадає під перелік посад, вказаних в додатку 2 телеграми «Перелік окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до базового розміру в залежності від складності важливості виконуваних обов`язків».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника; надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення;

3) надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно положень п.3 Наказу від 07.06.2018 року №260, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до п.2 розд.І Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Виплата надбавки за особливості проходження служби регулюється розділом VI Порядку №260.

Відповідно пунктів 1-2 розд.VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків. Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55. Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65% та такий розмір встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

При цьому, суд констатує, що п.п. 1-2 розділу VI Порядку №260 не встановлено нижче якого відсотку не може виплачуватися щомісячна надбавка за особливості проходження служби.

Тобто, вказівка, що мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65% не означає, що мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби дорівнює 65%.

Суд зазначає, що рішенням Міністра оборони України №248/1479 встановлено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби, що складає 10%.

Так, відповідно п. 7 рішення №248/1479 установлено військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачувати надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складності та важливості виконуваних обов`язків. Установлено базовий (мінімальний) розмір цієї надбавки для осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського та старшинського складу 10%. Окремим категоріям військовослужбовців базовий розмір цієї надбавки збільшується на відповідний коефіцієнт (згідно з Додатком 2 до телеграми).

При цьому, суд зазначає, що посада позивача не передбачена як додатком 2 до зазначеного рішення Міністра оборони України від 26.03.2018 №248/1479, так і додатком до Порядку №260 (пункт 1 розділу VI) - Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків, а тому надбавка за особливості проходження служби позивача не підлягала збільшенню та становила 10%.

Суд зазначає, що рішення Міністра оборони України від 26.03.2018 за своєю правовою природою є його розпорядчим актом, яке було доведено до окремої військової частини телеграмою від 26.03.2018 №248/1479, а не роз`ясненням Міністерства оборони України.

Таким чином, в даному випадку, Міністром оборони України були реалізовані надані йому Порядком №260 повноваження, щодо встановлення мінімального розміру цієї надбавки, про що й було проінформовано відповідних посадових осіб телеграмою №248/1479.

Тому, використання відповідачем у своїй діяльності наведеної телеграми є правомірним та обґрунтованим.

Аналогічні висновки суду, щодо не збільшення надбавки за особливості проходження служби з 10% до 65% грошового забезпечення підтримані П`ятим апеляційним адміністративним судом у постановах від 17.05.2023 у справі №420/1427/23 та від 12.06.2023 у справі №420/18851/22.

Отже, позивач помилково трактує абзац 3 п.2 розділу VI Порядку №260, що саме 65% є мінімальним розміром надбавки за особливості проходження служби, а тому доводи позивача щодо того, що рішення (телеграма) Міністра оборони України є актом нижчої юридичної сили ніж Порядок №260 не свідчить про наявність у ОСОБА_1 права у період з 20.07.2018 по 14.09.2018 на щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки правомірно виплачувалась надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10% грошового забезпечення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності дій Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та зобов`язати вчинити дії - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03.08.2023.

Суддя Коморний О.І.