Справа № 520/4917/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 серпня 2023 року Справа № 520/4917/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить суд, з урахуванням уточненого змісту позовних вимог від 18.04.2023:

- скасувати рiшення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №75 від 14.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу за списком № 2 i періоди роботи у Акціонерному товаристві «НОРД» з 02.10.1998 по 31.05.2000, з 01.06.2000 по 28.02.2001 та з 01.03.2001 по 01.09.2008;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 07.02.2023 року.

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплат позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову зазначив, що ГУ ПФУ у Волинській області було протиправно відмовлено позивачу у зарахування трудового стажу. Так, відповідач у своєму рішенні-відмові зазначив, що пільговий стаж позивача складає 6 років 10 місяців 9 днів з необідніх 10 років, адже до пільгового стажу роботи по Списку №2 не зараховано періоди роботи згідно довідки №640 від 05.09.2022, оскільки довідка, накази про проведення атестацій, довідка про відпрацьовані дні та відпустки, довідка про перейменування завірені штампами, печатками Донецької народної республіки. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано зазначені періоди до пільгового стажу, а також вважає, що відповідачем в порушення приписів чинного законодавства не призначено пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області подав до суду відзив, у якому вказано, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області рішенням №75 від 14.02.2023 було відмовлено у призначенні пенсії за Списком №2. На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволені адміністративний позов в повному обсязі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року встановлено зокрема відповідачу, ГУ ПФУ у Волинській області строк, не більше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову; надіславши позивачу, іншим відповідачам, третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

Згідно з приписами п.12 та п.15 ч.1 ст.4 КАС України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції, ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч.5 ст.251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомлення.

Пунктом 2 частини 6 ст.251 КАС України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року була надіслана зокрема відповідачу - ГУ ПФУ у Волинській області, в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 24.04.2023 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача, ГУ ПФУ у Волинській області правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією її паспорту.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працювала зокрема за період з 02.10.1998 по 31.05.2000 емалювальником 2 розряду в цех №2, з 01.06.2000 по 28.02.2001 емалювальником зайнятим нанесенням на гарячі вироби емалей пульверизатором 2 розряду на ділянку емалювання, що горить та з 01.03.2001 по 01.09.2008 емалювальником зайнятим нанесенням на горючі вироби емалей пульверизатором по 2 розряду на ділянку емалювання, що горить в Акціонерному товаристві «НОРД».

Посада позивача передбачена Списком № 2 Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Зі змісту позову встановлено, що позивач 24.10.2022 первинно звернулася до територіальних органів ПФ України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та надав необхідний пакет документів.

За результатом розгляди заяви від 24.10.2022 року Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №75 від 27.10.2022, в якому зазначено, що згідно поданих документів право на пенсійну виплату відсутнє.

З метою надання вказаних у рішенні №75 від 27.10.2022 документів, позивачка, 07.02.2023 року повторно звернулась до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, надавши копії наступних документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, ID картки, витягу з ЄДДР, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, трудової книжки, диплому про навчання, свідоцтва про розірвання шлюбу та про шлюб, витягу №8 від 07.02.2023 та довідки про підтвердження стажу за списком №2.

Проте, рішенням №75 від 14.02.2023, Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області вирішено відмовити у призначенні пенсії за віком на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вказаного рішення загальний страховий стаж особи становить 28 років 10 місяців 1 день, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 - 6 років 10 місяців 9 днів.

За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно довідки №640 від 05.09.2022, оскільки довідка, накази про проведення атестації, довідка про відпрацьовані дні та відпустки, довідка про перейменування завірені печатками Донецької народної республіки. Пільговий стаж обчислено за даними СПОВ.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-ІV).

Так, зокрема, згідно п.2 ч. 2 ст.114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017 №2148-VIII), на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. (абзац 4 пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV).

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: 1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу, а саме: не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців.

При цьому наведеними нормами передбачено можливість призначення пенсії працівникам, які не мають достатнього стажу на роботах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, а саме: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

З тексту відповіді органу Пенсійного фонду за наслідком розгляду заяви позивача про призначення пенсії вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слугували висновки органу пенсійного фонду про відсутність пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, який на думку пенсійного органу становить 6 років 10 місяців 9 днів.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Із системного аналізу наведених вище положень законодавства можна зробити висновок, що документами, які підтверджують наявність у особи трудового (в тому числі пільгового) стажу, є трудова книжка та/або інші документи (документи, що видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників тощо).

Тобто, аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працювала зокрема за період з 02.10.1998 по 31.05.2000 емалювальником 2 розряду в цех №2, з 01.06.2000 по 28.02.2001 емалювальником зайнятим нанесенням на гарячі вироби емалей пульверизатором 2 розряду на ділянку емалювання, що горить та з 01.03.2001 по 01.09.2008 емалювальником зайнятим нанесенням на горючі вироби емалей пульверизатором по 2 розряду на ділянку емалювання, що горить в Акціонерному товаристві «НОРД».

Тобто, зазначені записи в трудовій книжці чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди.

Відповідачем при обчисленні пільгового стажу позивача до такого враховано 6 років 10 місяців 9 днів.

Натомість період з 02.10.1998 по 31.05.2000, з 01.06.2000 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 01.09.2008 до пільгової стажу позивача пенсійним органом не зараховано.

Довідка за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника необхідного стажу роботи. Окрім того, суд акцентує увагу на тому, що при наявності відповідних записів у трудовій книжці наявність довідки, яка підтверджує трудовий не обов`язкова.

Вищевикладене дає підстави для висновку про помилковість доводів представника відповідача викладених у відзиві на адміністративний позов про обов`язок надання уточненої довідки для підтвердження пільгового стажу роботи.

Отже, суд дійшов висновку про визнання протиправним рiшення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №75 від 14.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 2 та його скасуванню.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зарахувати періоди роботи у Акціонерному товаристві «НОРД» з 02.10.1998 по 31.05.2000, з 01.06.2000 по 28.02.2001 та з 01.03.2001 по 01.09.2008.

Відносно позовних вимог щодо зобов`язального характеру, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Одночасно суд зазначає, що згідно зі Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі "Волохи проти України" (заява №23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. " …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання".

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Суд дійшов висновку, що єдиним належним способом захисту прав позивача є задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області:

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 з питань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2, з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у Акціонерному товаристві «НОРД» з 02.10.1998 по 31.05.2000, з 01.06.2000 по 28.02.2001 та з 01.03.2001 по 01.09.2008, з урахуванням висновків суду.

Що стосується клопотання позивача допустити рішення до негайного виконання, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи, що дане рішення є рішенням зобов`язального характеру та конкретна сума стягнення у ньому не визначена, у суду відсутні підстави звертати це рішення до негайного виконання.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Суд також враховує, що необґрунтована перешкода у користуванні правами у спірних правовідносинах у пенсійній галузі була створена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, а тому присуджену позивачу компенсацію судових витрат зі сплати судового збору належить стягнути саме з вказаного владного суб`єкта.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рiшення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №75 від 14.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 з питань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на пільгових умовах за Списком №2, з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у Акціонерному товаристві «НОРД» з 02.10.1998 по 31.05.2000, з 01.06.2000 по 28.02.2001 та з 01.03.2001 по 01.09.2008, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 02.08.2023.

Суддя Супрун Ю.О.