Справа № 480/11332/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в заміні сторони виконавчого провадження
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Камочкіної Анни Юріївни про заміну сторони виконачого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.08.2021 №49101.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.08.2021 №49101, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

28.07.2023 через сиситему "Електронний суд" від представника заявника надійшла заява, якою просить замінити стягувача - ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, в адміністративній справі № 480/11332/21, його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 , актовий запис № 174, виданого РАЦС м. Красноград Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 . ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком по день його смерті. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2023, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області - Арєшиною О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1022 - ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням частки від якої відмовився син померлого - ОСОБА_3 на її користь.

Посилаючись на те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі №480/11332/21 не виконано, просить замінити стягувача - ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 31.07.2023 заяву було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.08.2023, учасники провадження повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши вищевказану заяву, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 46, п. 9 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, до якого звернена вимога позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

Статтею 1219 ЦК передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, є доходом сім`ї.

У цій справі підлягають застосуванню норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а.

Крім іншого, Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 по справі №200/12094/18-а зазначив, що у силу положень ч. 3 ст. 52 Закону №1058-IV, сума пенсії, що належала особі і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Вказаний висновок також сформований в постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України останні висновки Верховного Суду підлягають застосуванню при розгляді цієї справі.

Схожі висновки викладені у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі №520/19364/2020.

Ухвалою Верховного Суду від 07.09.2022 по справі №520/19364/2020 адміністративне провадження №К/990/22335/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження та зазначено, що судом апеляційної інстанції правомірно зазначено, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Разом з цим, суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, протягом 6 місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_1 не зверталася до ГУ ПФУ в Сумській області для отримання відповідних сум пенсії.

У такому разі, в силу положень ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, а у ОСОБА_1 , як дружини позивача, у зв`язку зі смертю останнього виникло право на отримання нарахованої ГУ ПФУ в Сумській області на виконання рішення суду суми пенсії, яка залишилась невиплаченою на день смерті ОСОБА_2 . При цьому, відсутність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні не впливає на можливість реалізації ОСОБА_1 права на отримання вказаної доплати шляхом звернення до ГУ ПФУ в Сумській області, зокрема, але невиключно, на підставі свідоцтва про право на спадщину. І в разі відмови Пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум є підставою для звернення останньої до суду із окремим позовом за захистом своїх прав.

Із врахуванням вищезазначеного, заява ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача по даній справі не підлягає задоволенню, так як не є належним способом захисту прав заявника.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Камочкіної Анни Юріївни про заміну сторони виконачого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.В. Савицька