Справа № 500/2287/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2287/23

24 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певн дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2023 року ОСОБА_2 , звернулася із заявою про призначення пенсії за віком за місцем проживання до Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за місцем фактичного проживання. Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Відділом перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №75 від 18.04.2023р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком.

Позивач вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у призначенні пенсії є неправомірною. Просила позов задовольнити.

Ухвалою від 29.05.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надіслав на адресу суду пояснення, яке надійшло 09.06.2023. В поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 28.07.1979 по 11.07.1986, зазначений у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , так як трудова книжка видана 15.07.1986, а трудова діяльність починається 28.07.1979.

З метою підтвердження даного періоду роботи позивач надала довідку № 03- 01/2/386 від 17/03/2023, видану Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації, проте згідно інформації, наведеної у довідці, в книгах розрахунків по оплаті праці працівникам є дані про заробітну плату ОСОБА_3 . Документів, які б підтверджували зміну прізвища позивач не надала.

Отже, загальний страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком згідно документів, доданих до заяви про призначення пенсії, та з урахуванням інформації з системи персоніфікованого обліку складає 28 р. 05 міс. 08 днів. На підставі цього, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просило в задоволенні позову відмовити.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 15.06.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

18.04.2023 Позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону №1058.

Розгляд заяви за принципом екстериторіальності здійснювався Головним управлінням.

За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у призначення пенсії №75 від 18.04.2023.

За наданими документами до заяви від 18.04.2023 до страхового стажу не зараховано згідно трудової книжки НОМЕР_2 період роботи з 28.07.1979 р. по 11.07.1986 р., оскільки трудова книжка видана 15.07.1986 р, а трудова діяльність розпочата з 28.07.1979 р.

Також, було долучено довідку про заробітну плату за період роботи з 28.07.1979 р. по 11.07.1986 р., де вказано, що надана довідка видана на прізвище « ОСОБА_4 ». Документів, які б пов`язували Томчук - Гук не надані Позивачем.

Для зарахування даного періоду роботи до страхового стажу необхідно було долучити документи, що підтвердять зміну прізвища (наприклад, свідоцтво про шлюб).

Страховий стаж Позивачки склав - 28 років 05 місяців 08 днів.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач свою трудову діяльність розпочала у 16-ти річному віці, а саме з 28.07.1979 року за наказом №17 Шумського філіалу Почаївської фабрики «Іква» прийнята на посаду швеї (швачки) -мотористки.

Наказом Шумського філіалу Почаївської фабрики «Іква» №263 від 11.07.1986 року позивача було звільнено з роботи. При звільненні з`ясувалось, що трудова книжка на її ім`я підприємством не заведена. Саме у цей час роботодавцем проведені записи за усі роки її трудової діяльності на підприємстві, починаючи з липня 1979 року.

18.04.2023року ОСОБА_2 , звернулася із заявою про призначення пенсії за віком за місцем проживання до Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за місцем фактичного проживання. Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Відділом перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №75 від 18.04.2023р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком.

За змістом вказаного рішення за розглядом наданих документів встановлено, що до страхового стажу не зараховано період роботи зазначений в її трудовій книжці НОМЕР_2 з 28.07.1979 по 11.07.1986, оскільки трудова книжка видана 15.07.1986 року, а трудова діяльність розпочата з 28.07.1979 року. Долучено довідку про заробітну плату за вищевказаний період на прізвище ОСОБА_4 , документів, які пов`язують прізвище ОСОБА_4 - Гук не надано.

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач вважає її неправомірною та такою, що не відповідає чинному законодавству і порушує її право на пенсійне забезпечення.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі З пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження №К/9901/11030/18).

Більше того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити мене права на включення спірного періоду роботи до мого страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З огляду на положення пункту 3 Порядку №637, що спірний період трудової діяльності підтверджується також Архівною довідкою про заробітну плату №03-01/2/386 від 17.03.2023 року видана Архівним відділом №2 Кременецької районної військової державної адміністрації.

Щодо розбіжностей у написанні імені та прізвища позивача в архівній довідці про заробітну плату встановлених в Акті перевірки обґрунтованості та достовірності надання Архівної довідки про заробітну плату №1900-1103-1/1830 від 26.04.2023 ОСОБА_1 зазначає, що в оскарженому рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не згадується цей недолік архівної довідки та не оспорюються жодні інші відомості, вказані у зазначеній архівній довідці, зокрема, щодо спірних періодів роботи працівника, що підтверджуються довідкою. Відмова мотивована лише в різниці між датою початку трудової діяльності та датою видачі трудової книжки, а також що не надано документів які пов`язують прізвище ОСОБА_4 -Гук, так як у довідці про заробітну плату за вищевказаний період вказано прізвище ОСОБА_4 .

При цьому відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 02 червня 1985 року після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище Гук.

Таким чином, суд вважає, що позивачем дотримані всі вимоги для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд прийшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягають у відмові ОСОБА_1 здійснити призначення пенсії за віком є неправомірними, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №75 від 18.04.2023р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 28.07.1979 року по 11.07.1986 року у Шумському філіалі Почаївської фабрики «Іква» та повторно розглянути її заяву від 18.04.2023 року про призначення пенсії за віком підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. згідно квитанції від 17.05.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №75 від 18.04.2023р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 28.07.1979 року по 11.07.1986 року у Шумському філіалі Почаївської фабрики «Іква» та повторно розглянути її заяву від 18.04.2023 року про призначення пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, відповідно до квитанції від 17.05.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Хмельницьке шосе, 7,м. Вінниця,Вінницька область,21101 код ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403);

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.