Справа № 420/3156/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
01 серпня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3156/23
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П. щодо постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 420/3156/23.
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки по розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку з 01.02.2022 року основного розміру пенсії;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку із 01.02.2022 року основного розміру пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки по розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку з 01.02.2022 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку з 01.02.2022 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, зокрема, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Згідно ст. 34 КАС України усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів. При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім.

Суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Керуючись вказаними положеннями ст. 34 КАС України, враховуючи незгоду із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, вважаю за необхідним викласти свою окрему думку, яка полягає у наступному.

Завданням адміністративного судочинства за приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, який передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Водночас, вважаю за необхідне зазначити, що системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись правом подати заяву про поновлення пропущеного строку, в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати, як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України).

Аналогічні правила КАС України встановлено і при вирішенні питання щодо прийнятності апеляційних та касаційних скарг.

Згідно обставин даної справи, у позовній заяві позивач просив поновити строк звернення до суду.

Судом першої інстанції було відкрито провадження у справі та питання щодо строку звернення до суду не вирішувалось.

Суд першої інстанції зазначив, що позов подано у строк, установлений законом.

Справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано на пропуск позивачем строку звернення до суду, а також відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Судом першої інстанції у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, посилаючись на те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, не надав оцінки клопотанню про поновлення строку звернення до суду, яке було заявлено у позові, а також матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій пропонувалось вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

З огляду на наведене, вважаю, що залишаючи позовну заяву без розгляду з мотивів відсутності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції не дотримався процесуального порядку вирішення питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, який визначений ст. 123 КАС України.

Судом апеляційної інстанції безпідставно не враховано усталену практику Верховного Суду щодо тлумачення вимог статті 123 КАС України (зокрема, постанови Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 140/3708/19, від 09 червня 2022 року у справі № 160/15960/20, від 20 жовтня 2022 року у справі № 380/16907/21, від 24 січня 2023 року у справі № 340/2435/22, від 12 квітня 2023 року у справі № 640/2228/20, від 20 липня 2023 року у справі № 240/5534/22).

Таким чином, вважаю, що для вирішення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду мають бути встановлені обставини щодо початку перебігу строку звернення до суду, у разі, якщо суд дійде висновку про порушення строку звернення до суду, має бути оцінена заява позивача про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована останнім порушенням його права на перерахунок пенсії внаслідок протиправної відмови у видачі довідок для такого перерахунку пенсії, а також, позивачу має бути надана можливість заявити клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, якщо суд визнає неповажними зазначені позивачем причини поважності пропуску строку звернення до суду.

Повний текст окремої думки складений 03.08.2023 р.

Суддя: Л.П. Шеметенко