Справа № 162/557/23
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/557/23
Провадження № 2-а/162/24/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання - Пилипчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови ВН № 088 від 07.06.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.07.2023 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови ВН №088 від 07.06.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що зазначеною постановою відповідача його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Про існування цієї постанови позивач дізнався 21.07.2023, коли отримав поштову кореспонденцію від державного виконавця Любешівського ВДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де містилась копія оскаржуваної постанови, постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи.

Стверджує, що посадовою особою, яка винесла постанову, порушено термін накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

Дану постанову вважає незаконною та безпідставною, оскільки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, взагалі він не вчиняв.

Крім того, зазначає, що протягом року він не притягався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

З врахуванням наведеного просив поновити строк для звернення до суду, скасувати вищевказану постанову відповідача та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 24.07.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду, відкрито провадження у даній справі, судове засідання для розгляду справи по суті постановлено провести в 11 год 30 хв 03.08.2023, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.9).

У призначене судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду (а.с.10-12).

Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Свій позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Від відповідача жодних заяв чи клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву, станом на час розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи ці обставини, на підставі ч.3 ст. 268 КАС України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 винесено постанову серії ВН № 088 від 07.06.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн (а.с.4).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, гр. ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізацій підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду, а саме 09.12.2022 не з`явився за викликом до Другого відділу для визначення призначення на воєнний час.

Відповідно до ч.2 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Норма статті 210-1 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні обов`язки та яких не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію складається з Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Постанови КМ України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022, інших підзаконних нормативно-правових актів.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено, яку саме норму законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію з посиланням на нормативно-правовий акт/акти, його статтю, частину статті, у якому/яких сформульовані конкретні правила поведінки, порушив позивач ОСОБА_1 , порушивши тим самим законодавчі приписи.

У матеріалах справи відсутні докази, що позивач отримав виклик або був поінформований про необхідність явки 09.12.2022 до Другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, а також що він був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього відповідно до вимог ст. 268, 277-2 КУпАП.

Ці обставини свідчать про порушення права на захист позивача, що є також підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, такою, що винесена з порушенням встановленої законодавством процедури.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що ця норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості особи у вчиненні злочину. Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідження змісту оскаржуваної постанови дає зробити висновок, що вона не відповідає вимогам, що передбачені ст. 283 КУпАП. Докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, не забезпечено право на захист позивача, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 247 п.1, 245, 280, 289, 293 КУпАП та керуючись статтями 9, 73-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2, серії ВН № 088 від 07.06.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 серпня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця знаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич