Справа № 420/6185/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6185/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (вул. Бабеля, 2, м. Одеса, 65005) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-4) ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, в якому позивачка просить: - визнати протиправною відмову відповідача виконати перерахунок винагороди присяжній їй - ОСОБА_1 , з 01.01.2021 по 31.12.2021 із розрахунку мінімального прожиткового мінімуму на 2021 рік у розмірі 2270 грн відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та який визначено Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік»; - визнати протиправною відмову відповідача виконати перерахунок винагороди присяжній їй - ОСОБА_1 , з 01.01.2021 по 31.12.2021 з розрахунку мінімального прожиткового мінімуму на 2022 рік у розмірі 2 481 грн відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та який визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2021 у розмірі 2481 грн; - зобов`язати відповідача виконати належний перерахунок винагороди присяжній їй - ОСОБА_1 , за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 з застосуванням прожиткового мінімуму з 01.01.2021 у розмірі 2270 грн та виконати належний перерахунок винагороди з 01.01.2021 по 31.12.2021 з розрахунку прожиткового мінімуму у розмірі 2481 грн та сплатити борг недоотриманої винагороди за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року адміністративний позов повернуто позивачу (а.с.6-9).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.59-61).

Справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 25.03.2023 року та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Катаєвої Е.В. (а.с.75).

Ухвалою суду від 29.05.2023 року прийнято справу №420/6185/23 до провадження, відкрито провадження по справі, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.77-79).

Ухвалою суду від 13.06.2023 року відмовлено у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду (а.с.115).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона рішенням Одеської обласної Ради від 18.08.2017 року №465-VII призначена присяжним Суворовського районного суду м. Одеси та отримувала винагороду, що визначається статтею 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» (далі Закон №1402-VIII), згідно якої базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Позивачка вважає, що відповідач обчислював її винагороду не у повному обсязі відповідно до норм законодавства, зокрема з січня по грудень 2021 року - з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн, замість належного 2270 грн. Також відповідачем з січня по грудень 2022 року застосовано прожитковий мінімум у розмірі 2102 грн замість належного 2481 грн. Вказане, на думку позивачки, призвело до порушення її прав на належне матеріальне забезпечення.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (а.с.101-105), у якому він просив відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник зазначив, що статтею 135 Закону №1402-VIII зазначено про обчислення посадового окладу судді виходячи з « 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року». Іншого розміру суддівської винагороди стаття 135 спеціального Закону №1402-VIII не визначає.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.11.2020 в справі №200/9195/19-а, норма ч.3 ст.135 Закону №1402-VІІІ є бланкетною, оскільки встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього. Розмір прожиткового мінімуму для визначення посадового окладу судді встановлюють інші закони, які доповнять ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено у 2021 році установити з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2189 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн.

При цьому, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що у 2022 році установлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 грн, з 1 липня - 2508 грн, з 1 грудня - 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн.

Отже, у період з 2021 по 2022 рік розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн, тому зазначати інші відомості, ніж прямо передбачено Законом, у відповідача не було правових підстав. Інші дії відповідача були б порушенням чинного законодавства, яке напряму регулює дані правовідносини.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

До суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вона вказувала про необґрунтованість доводів представника відповідача, зазначивши, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2020 по справі №200/9195/19-а не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується іншого предмету спору.

Також позивачка вважає, що надані відповідачем до суду штатні розписи, затверджені на 2021 та 2022 роки - є підробленими та вказує, що судом мають враховуватись лише надані нею штатні розписи, затверджені на 2018 та 2019 роки.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно посвідчення НОМЕР_1 є присяжною Суворовського районного суду м. Одеси (а.с.69).

За період з 2021 по 2022 рік їй нараховувалась та виплачувалась винагорода присяжного згідно Закону №1402-VIII, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 78825 грн (а.с.72-74).

Не погодившись із таким розміром посадового окладу, врахованого для обчислення її винагороди як присяжного, 26.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, за результатом розгляду якої листом ТУ ДСА України в Одеській області від 05.08.2022 №Я77-22-78/22 повідомлено, що при здійсненні нарахування та виплати винагороди присяжним Управління керується Законом №1402-VIII.

Відповідно до штатного розпису на 2022 рік оклад судді Суворовського районного суду м. Одеси становить 78825 грн. Виходячи з посадового окладу та розрахунку норми тривалості робочого часу на 2022 рік, затверджений листом Міністерства економіки України від 26.08.2021 та змінений Законом України ст.6 Особливості встановлення та обліку часу роботи та часу відпочинку, вартість базової одиниці становить: січень 2022-518,59 грн, лютий 2022 - 492,66 грн, березень 2022 - 447,87 грн, квітень 2022 - 469,20 грн, травень 2022 - 447,87 грн, червень 2022 - 447,87 грн, липень 2022 - 469,20 грн (а.с.71).

Позивачка не погоджується із таким розміром посадового окладу судді місцевого суду, врахованого для обчислення її винагороди присяжного, та вважає, що відповідач повинен був нарахувати та виплатити винагороду, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021 році у розмірі 2270 грн, та у 2022 році 2481 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 43 Конституції України визначено, зокрема, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У преамбулі Закону №1402-VIII визначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Згідно ч.1,2 ст.63 Закону №1402-VIII присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені п.1,2,4-6 ч.7 ст.56 цього Закону.

Суд залучає присяжних до здійснення правосуддя у порядку черговості на строк не більше одного місяця на рік, крім випадків, коли продовження цього строку зумовлено необхідністю закінчити розгляд справи, розпочатий за їхньою участю (ч.1 ст.67 Закону №1402-VIII).

Статтею 68 Закону №1402-VIII визначені гарантії прав присяжних, зокрема, присяжним за час виконання ними обов`язків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Базовий розмір посадового окладу, зокрема, судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII).

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня - 2189 грн, з 01 липня - 2294 грн, з 01 грудня - 2393 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2270 грн, з 1 липня - 2379 грн, з 1 грудня - 2481 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 грн, з 1 липня - 2508 грн, з 1 грудня - 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2481 грн, з 1 липня - 2600 грн, з 1 грудня - 2684 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 грн.

Згідно розрахункових листків винагороди присяжного ОСОБА_1 за період з 2021-2022 років винагорода розрахована з урахуванням посадового окладу судді Суворовського районного суду м. Одеси у розмірі 78825 грн (а.с.72-74).

Такий розмір посадового окладу судді Суворовського районного суду м. Одеси затверджений начальником ТУ ДСА України в Одеській області Лукаш Т. у штатних розписах на 2021-2022 роки (а.с.106-109).

При цьому, суд не приймає доводи позивачки щодо підробки вказаних штатних розписів, оскільки факт такої підробки повинен бути встановлений відповідним компетентним органом. Однак, таких доказів «щодо підробки затверджений начальником ТУ ДСА України в Одеській області штатних розписів на 2021-2022 роки» від позивачки до суду не надходило.

Водночас, посилання позивачки на штатні розписи, затверджені в.о. начальника ТУ ДСА України в Одеській області Глущенком В.М. станом на 31.12.2018 року та 01.01.2019 (а.с.129-132), не приймаються судом як такі, що не стосуються предмету розгляду даної справи розміру затвердженого окладу судді за 2021 та 2022 роки, врахованого для обчислення винагороди присяжного.

Матеріалами справи підтверджується, що винагороду присяжного ОСОБА_1 у спірних періодах обчислено з урахуванням окладу судді місцевого суду на підставі приписів статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн. Означена обставина не заперечується сторонами по справі.

Між тим Верховний Суд вже висловлював та підтримував в подальшому свою правову позицію щодо визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який враховується для розрахунку базового розміру посадового окладу судді (постанови від 03.03.2021 у справі №340/1916/20, від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 22.06.2023 у справі №400/4904/21, від 23.07.2023 по справі №240/2978/22, від 24.07.2023 №280/9563/21, від 25.07.2023 по справі №120/2006/22-а), яка полягає у наступному.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Статтею 130 Конституції України закріплено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV (далі Закон №966-XIV).

Згідно ст.1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону №966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Верховний Суд зазначив, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Водночас, Законом №966-XIV судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», разом із встановленням на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

До 2021 року відповідачем для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону №1402-VIII.

Суд дійшов висновку, що зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який мовиться у позовній заяві (січень - серпень 2021 року), а також в Закон № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.

Колегія суддів вважала за потрібне вказати, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які у часі прийняті раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Водночас Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII.

При цьому Верховний Суд вказував, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Тобто у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis ), тобто Закону №1402-VIII, а положення Закону №966-XIV вважати загальними нормами (lex generalis).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує викладену правову позицію Верховного Суду та вважає, що для визначення розміру посадового окладу судді до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

При цьому, суд не враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.11.2020 по справі №200/9195/19-а, на який посилається відповідач, оскільки у справі №200/9195/19-а правова позиція сформована про розрахункову величину для визначення розміру суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що розмір винагороди присяжного встановлено статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому, позивачка має право на перерахунок та виплату недоотриманих сум винагороди присяжного, яка повинна обчислюватися з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 року складає 2270 грн, а станом на 01.01.2022 року складає 2481,00 грн.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінивши докази вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання суд дійшов до висновку про необхідть застосуванння ефективного захисту порушених прав позивачки шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачці винагороди присяжного, обчисленої з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102 грн; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачці винагороду присяжного з урахування посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 розміром 2270 грн та за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 розміром 2481 грн, з урахуванням фактично відпрацьованого часу присяжним.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 7, 9, 242-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (вул. Бабеля, 2, м. Одеса, 65005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо нарахування та виплати присяжному Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 винагороди за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 31.12.2022, обчисленої з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру посадового окладу судді місцевого суду, у розмірі 2102 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 винагороду присяжного Суворовського районного суду м. Одеси на підставі частини 1 статті 68 та частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений станом на 01.01.2021 року у розмірі 2270 грн, враховуючи фактично відпрацьований час присяжним.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 винагороду присяжного Суворовського районного суду м. Одеси на підставі частини 1 статті 68 та частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений станом на 01.01.2022 року у розмірі 2481 грн, враховуючи фактично відпрацьований час присяжним.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва