Справа № 640/11975/20
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 серпня 2023 року № 640/11975/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши в місті Києві позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві, Київського міського військового комісаріату (далі - відповідачі) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження.

Законом України від 13.12.2022р. №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна вказана справа, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Маричу Є.В.

Ухвалою КОАС від 17.05.2023р. справу №640/11975/20 прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження.

Прийнявши справу до розгляду та проаналізувавши її матеріали, в тому числі суб`єктивний склад та предмет позову, судом встановлено, що позивач звернувшись до суду за захистом своїх прав з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві та Київського МВК, просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідачів щодо зменшення відсоткового значення розміру раніше призначеної позивачу пенсії з 89% до 70% сум грошового забезпечення;

2) зобов`язати відповідачів здійснити з 01.01.2018р. перерахунок призначеної позивачу пенсії згідно ЗУ №2262-12, у порядку і розмірах, визначених ПКМУ від 21.02.2018р. №103, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії - 89% сум грошового забезпечення;

3) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеної на березень 2018р., та 75% з 01.01. по 31.12.2019р., та 100% суми підвищення на березень 2018р.;

4) визнати протиправними дії Київського МВК щодо надання до ГУ ПФУ в м. Києві невірної довідки про розмір грошового забезпечення позивача, де замість окладу за військовим званням "полковник" вказано оклад за військовим званням "підполковник".

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зауважує, що адміністративний позов завжди має індивідуальний характер і спрямований на захист конкретних прав, свобод чи інтересів особи в її особистих правовідносинах з певним суб`єктом владних повноважень.

Тому позовна заява має містити конкретизовані відомості про суб`єкта владних повноважень, який порушив права позивача, вказувати на суб`єктивне право, що підлягає захисту та яке порушив відповідач, обставини чи факти (події життя), з якими позивач пов`язує порушення свого суб`єктивного права та які утворюють привід для звернення до суду, а також містити конкретні вимоги до відповідача, які суд має застосувати з метою захисту порушеного права.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в тому числі і з прохальної її частини, позивач у пунктах 1, 2 позовних вимог просить суд визнати протиправними дії відповідачів та зобов`язати останніх вчинити певні дії, втім не конкретизує, які саме дії кожного з відповідачів окремо вважає протиправними по відношенню до себе, при цьому не виокремлює зобов`язання у п. 2 вимог для конкретного відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в цій частині зміст позовних вимог є абстрактним, що в свою чергу позбавляє суд однозначно визначити зміст спірних правовідносин для їх подальшого вирішення, шляхом ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Водночас, згідно приписів ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (ч. 1).

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (ч. 2).

Проте, суд зауважує на тому, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають наведеним приписам, адже звертаючись до суду із вимогами про визнання протиправними дій відповідачів (пункти 3, 4 вимог), у прохальній частині позовної заяви відсутні вимоги зобов`язального характеру щодо наведених вимог, у зв`язку із чим вимоги в цій частині підлягають уточненню у виправленій позовній заяві.

Щодо порушення правил об`єднання позовних вимог.

Частиною першою ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

При цьому, обов`язковою умовою такого об`єднання є спільність підстав виникнення спірних правовідносин або спільність поданих доказів.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою через їх виникнення на підставі різних обставин та на підставі різних доказів.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які можна розділити на такі окремі блоки:

1. Щодо визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо:

- зменшення відсоткового значення розміру раніше призначеної позивачу пенсії з 89% до 70% сум грошового забезпечення;

- зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеної на березень 2018р., та 75% з 01.01. по 31.12.2019р., та 100% суми підвищення на березень 2018р.

2. Щодо визнання протиправними дій Київського МВК щодо надання до пенсійного органу невірної довідки про розмір грошового забезпечення позивача, де замість окладу за військовим званням "полковник" вказано оклад за військовим званням "підполковник".

Суд звертає увагу, що наведені спірні правовідносини між позивачем та відповідачами не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єктів владних повноважень. При цьому, включення цих двох блоків позовних вимог в один позов не нівелює той факт, що правове регулювання правовідносин, об`єднаних позивачем, є різним та вказані правовідносини виникли за різних обставин.

Крім того, різними є і періоди виникнення наведених спірних правовідносин.

Вказане свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Відповідно, різним є і правове регулювання спірних правовідносин.

Суд зауважує, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачами, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ від 02.09.2020р. №Д-321/7дск Київський міський військовий комісаріат реорганізовано в Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (), тому останній є правонаступником Київського міського військового комісаріату.

За приписами статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

При вказаних обставинах, суд вважає за доцільне рекомендувати позивачу подати до суду пояснення, в якому має бути вказана його позиція щодо зміни відповідача у справі - Київський МВК його правонаступником.

За приписами ч. ч. 13, 14 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення ч. 13, 14 ст. 171 КАС, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі та встановити строк для усунення недоліків позовної заяви.

При цьому, необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171-172, 243, 248, 256 КАС, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

2. Встановити позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марич Є.В.