Справа № 520/18535/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 серпня 2023 року справа № 520/18535/23

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) , Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" (вул. Гіршмана, буд. 8/10,м. Харків,61002, ) третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (вул. Раднаркомівська, буд. 5,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом та просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ", щодо відмови включити ОСОБА_1 в довідку про основні та додаткові види грошового забезпечення, для перерахунку та виплати пенсії, доплату за службу в нічний час в розмірі 35 % посадового окладу;

- зобов`язати ДЕРЖАВНУ УСТАНОВУ "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ", виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області оновлену довідку про основні та додаткові види грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу в нічний час в розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через грубе порушення ст.ст. 3, 8, 17, 19, 21, 22, 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів та зобов`язань, до яких приєдналася Україна, а також статей 43, 51, частин 1,3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України №45 і №988, щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 01.12.2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України» по Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 01.12.2019 року в розмірі 56 % всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/29839 вих. №33/41-4241 від 18.11.2021 року, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням доплати за службу в нічний час в розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час та здійснити виплату недоплаченої частини пенсії з 01.12.2019 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою суду від 24.07.2023р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку, з наданням належних доказів цього.

Позивачем до суду 27.07.2023р. надано заяву, згідно якої він просив вважати причину пропуску процесуального строку поважною та поновити пропущений строк.

В обґрунтування заяви посилався на початок збройної агресії Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року.

Дослідивши подану позивачем заяву, суд зазначає, що за матеріалами позовної заяви наприкінці листопада 2021 року позивачем від ДУ "ТМО МВС України" в Харківській області було отримано довідку №100/29839 вих. 33/41-4241 від 18.11.2021р. про основні додаткові види грошового забезпечення, для перерахунку пенсії позивача, в яку незаконно, як зазначає позивач, не було включено доплату за службу в нічний час.

Таким чином, довідка №100/29839 вих. 33/41-4241 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії була складена 18.11.2021р., та надіслана відповідачу. Відтак, з отриманням її примірника позивач мав усвідомити порушення свого права щодо не включення відповідної виплати до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Так само, з отриманням пенсійної виплати після надіслання вказаної довідки до органу Пенсійного фонду в попередньому розмірі, позивач мав усвідомлювати нездійснення перерахунку пенсії та, відповідно, порушення своїх прав.

Зазначені обставини мали місце в 2021 році, а до суду позивач звернувся тільки 17.07.2023р., в зв`язку з чим строк звернення до суду ним пропущено. Період пропущення зазначеного строку є значним.

Суд звертає увагу, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Головними аргументами позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом є посилання на обставини введення на території України воєнного стану, потрапляння снарядів в його будинок у зв`язку із проведенням активних бойових дій в м.Чугуїв, внаслідок чого позивач вимушений був дбати про власну безпеку з огляду на загрозу його життю та членів його родини та переїжджати з одного безпечного місця в інше.

Питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зазначив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд наголосив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ухвали суду від 24.07.2023р. про залишення позовної заяви без руху було звернуто увагу позивача на необхідність надати разом з заявою про поновлення строку звернення до суду також докази на обгрунтування поважної причини пропуску цього строку. Проте, необхідно зазначити, що позивачем не надано жодного доказу на обгрунтування доводів поданої заяви, зокрема, щодо пошкодження майна, а також про те, що уведення воєнного стану змусило його покинути місце проживання, тож встановити дійсну наявність цих обставин не вбачається за можливе.

За змістом ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати підстави, викладені в заяві позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" , третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в загальному порядку та доведенню поважності причин пропуску строку, передбаченого для звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.В. Григоров