Справа № 380/10175/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року

справа №380/10175/23

провадження № П/380/10259/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши в письмовому провадженні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в

Товариство з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Джерельна, 38; ) звернулось до суду із позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000035/2 від 11.04.2023;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Рівненської митниці №UA204000/2023/000053 від 11.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення господарської діяльності 29.07.2021 позивачем укладено Контракт купівлі-продажу №29/07/21-SG (далі Контракт), з компанією «Xinyi Group (Glass) Company Limited» (Китай), предметом якого є листкове скло в асортименті для автомобільного скла. Відповідно до істотних умов Контракту продавець зобов`язується продати Товар Покупцеві на умовах Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений Товар і сплатити Продавцю узгоджену ціну. Умови доставки Товару підпадають під дію Інкотермс 2010 та встановлюються в інвойсі на кожну партію. Інвойс на кожну окрему доставку виставляється окремо. Оплата здійснюється за 100% передплати згідно проформи згідно з Додатком № 1 від 05.08.2021 до Контракту. На виконання вимог вказаного контракту позивач придбав в компанії «Xinyi Group (Glass) Company Limited» скло термічно поліроване, у листах, неармоване, не тоноване, без поглинального, відбивального або невідбивального шару, в кількості 3162 листа, розміром 2440*1830 мм, товщина 3 мм, загальною площею 14118,96 м. кв., загальною вартістю 32 332,42 доларів США, які були доставлені Продавцем на умовах CFR за місцем призначення Польша, Гданськ. З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до відповідача митну декларацію від 07.04.2023 №23UA39U0. Разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару було надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. Позивач зазначає, що надані до Рівненської митниці документи містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Доводи митниці про ненадання декларантом на кожну партію вантажу Заявки по формі згідно Додатку 1 до Договору про надання послуг № АЛ-21-0301 від 11.03.2021, а також документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування морського транспортування вантажу, вважає безпідставними та надмірним формалізмом, оскільки підставою для нарахування таких складових митної вартості товарів, як вартість транспортних і експедиційних витрат був комплекс наданих транспортних послуг з перевезення, та інші супутні послуги, що повністю відповідає вимогам Митного кодексу України. Невідповідність реквізитів в платіжній інструкції позивач спростовує додатковою угодою про зміну реквізитів та довідкою банку про перерахування коштів. Відтак, відповідач протиправно, на переконання позивача, здійснив коригування митної вартості ввезеного товару, що призвело до необхідності сплати різниці між сумами митних платежів та нанесено значних збитків позивачу. Вважаючи таке рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 15.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

02.06.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відзив обґрунтований тим, що під час митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах, та встановлено такі порушення: 1) відповідно до пункту 3 Контракту від 29.07.2021 №29/07/21-SG товари постачаються на умовах поставки згідно Інкотермс 2010 та вказуються у комерційних інвойсах. Згідно наданого декларантом до митного оформлення комерційного інвойсу від 01.02.2023 №TF2 та проформи-інвойсу від 29.12.2022 №HTFD221200005 зазначенні умови поставки CFR Gdansk, проте у проформі-інвойсі від 29.12.2022 №HTFD221200005 зазначено: ТНЕ LIABILITY OF THE GOODS UNDER THE FOB CLAUSE IS TO BE BORNE BY THE BUYER, тобто відповідальність за товар відповідно до умов FOB несе покупець, що не відповідає заявленим декларантом до митного оформлення умовам поставки; 2) надана копія митної декларації від 09.02.2023 №00031674 не містить конкретного географічного пункту відправлення (призначення); 3) декларантом до митного оформлення наданий рахунок на оплату від 23.03.2023 №14042 за надані послуги, разом з тим, всупереч положенням статті 53 МКУ декларантом до митного оформлення не надані документи, які засвідчують договірні засади надання ТОВ «АРКАС ЛОГІСТІ КС УКРАЇНА» вказаних послуг; 4) відповідно до наданої залізничної накладної від 04.04.2023 №17038 ТОВ «АРКАС ЛОГІСТІКС УКРАЇНА» є експедитором та залучає до виконання перевезення та пов`язаних із ним додаткових витрат (оренда контейнерів, морський фрахт, залізничне перевезення) третіх осіб, проте, декларантом не надано жодних документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування морського транспортування вантажу; 5) зазначені у платіжній інструкції від 17.01.2023 №750JBKLNl реквізити отримувача не відповідають реквізитам продавця. Вказує, що зазначені порушення відповідно до частини 6 статті 54 МКУ є підставою для відмови у митному оформлені за заявленою декларантом митною вартістю. Зазначає, що з метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи, які конкретизовано у вимозі. Також, декларанту надано консультацію стосовно рівня вартості товарів, яким володіє митниця, та який можливо застосувати до імпортованих товарів. Однак, аналіз поданих на вимогу документів свідчить про наявність ризиків заявления до оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. Зазначає, що декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, однак, інших документів подано не було. Декларантом листом від 10.04.2022 №222 повідомлено, що наявні документи надані та інші додаткові документи у десяти денний термін надаватись не будуть. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Рівненська митниця не визнає заявлену митну вартість. Таким чином, Рівненською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою від 05.07.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме доплатити судовий збір у розмірі 2684 грн та надати документи, які подавались до Рівненської митниці разом із митною декларацією №23UA39U0 від 07.04.2023, разом з належно засвідченим перекладом державною мовою у разі складення такого документа іноземною мовою.

Від представника позивача 13.07.2023 та 14.07.2023 надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви, в зв`язку з чим суд ухвалою від 17.07.2023 продовжив розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» 29.07.2021 уклало Контракт купівлі-продажу №29/07/21-SG (далі Контракт), з компанією «Xinyi Group (Glass) Company Limited» (Китай) предметом якого є листкове скло в асортименті для автомобільного скла. Відповідно до істотних умов Контракту продавець зобов`язується продати Товар Покупцеві на умовах Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений Товар і сплатити Продавцю узгоджену ціну. Умови доставки Товару підпадають під дію Інкотермс 2010 та встановлюються в інвойсі на кожну партію. Інвойс на кожну окрему доставку виставляється окремо. Оплата здійснюється за 100% передплати згідно проформи згідно з Додатком № 1 від 05.08.2021 до Контракту.

На виконання вище вказаного договору позивач придбав в компанії «Xinyi Group (Glass) Company Limited» скло термічно поліроване, у листах, неармоване, не тоноване, без поглинального, відбивального або невідбивального шару, в кількості 3162 листа, розміром 2440*1830 мм, товщина 3 мм, загальною площею 14118,96 м. кв., загальною вартістю 32 332,42 доларів США, які були доставлені Продавцем на умовах CFR за місцем призначення Польша, Гданськ.

Вказані товари були доставлені ТОВ «Аркас Логістікс Україна» на територію України згідно Договору надання послуг № АЛ-21-0301 від 11.03.2021.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем через уповноваженого представника ФОП ОСОБА_1 подано до Рівненської митниці митну декларацію від 07.04.2023 №23UA39U0 на товар: скло термічно поліроване, у листах, неармоване, не тоноване, без поглинального, відбивального або невідбивального шару, в кількості 3162 листа, розміром 2440*1830 мм, товщина 3 мм, загальною площею 14118,96 м. кв., фірма виробник:XINYI GLASS (TIANJIN) CO.,LTD, торговельна марка: XYG, країна виробництва : Китай, CN, загальною вартістю 32 332,42 доларів США.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: зовнішньоекономічний Контракт купівлі-продажу №29/07/21-SG від 29.07.2021 та Додаткові угоди №1, №2 від 05.08.2021 та № 3 від 03.01.2023 до Контракту купівлі-продажу №29/07/21-SG від 29.07.2021, Сертифікат якості №1 від 01.02.2023, Сертифікат якості № 2 від 01.02.2023, Сертифікат якості №3 від 01.02.2023, Сертифікат якості № 4 від 01.02.2023; Пакувальний лист б/н від 01.02.2023; Рахунок-проформу HTFD221200005 від 29.12.2022; Рахунок-фактуру(інвойс) TF2 від 01.02.2023; Коносамент № 224575611 від 11.02.2023; Накладну № 17038 від 04.04.2023; Сертифікат про походження товару 23C120081513/00001 від 28.02.2023; Банківський платіжний документ, що стосується сплати товару №750JBKLN1 від 17.01.2023; Копія митної декларації країни відправлення №00031674 від 09.02.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 060921/2 від 06.09.2022; Документи, що підтверджують вартість перевезення товару - Довідка №342 від 04.04.2023, Довідка №343 від 04.04.2023, Довідка №344 від 04.04.2023 Довідка, №345 від 04.04.2023; Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 14042 від 23.03.2023, лист відправника Товару б/н від 07.04.2023.

У поданій митній декларації №23UA39U0 митна вартість товару позивачем була визначена за ціною Контракту, щодо товару, який імпортується (основний метод).

За наслідками опрацювання наданих документів Рівненська митниця надіслала повідомлення декларанту з вимогою подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару для незалежного кола покупців; 4) документи, які засвідчують договірні засади надання ТОВ «АРКАС ЛОГІСТІКС УКРАЇНА» послуг, за які виставлений рахунок на оплату від 23.03.2023 № 14042; 5) відомості щодо числового значення винагороди експедитора при організації перевезення товарів 6) підтвердження здійснення розрахунків із продавцем за відвантажену партію товару 7) переклад експортної МД від 09.02.2023 №00031674 для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів.

У свою чергу Декларант у відповідь на запит відповідача додатково надіслав до митного органу Рівненської митниці: переклад експортної МД від 09.02.2023 №00031674; Договір надання послуг з ТОВ «Аркас Логістікс Україна» № АЛ-21-0301 від 11.03.2021р.; Прайс-лист; Комерційну пропозицію № HTFD221200005 ; Експертний висновок № В-413 від 10 квітня 2023р. з інформацією біржових організацій про вартість товару; Лист з описом характеристик товару від Продавця; МД № UA500020/2022/001996 від 21.01.2022 про попередній імпорт такого ж самого товару.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: Товар №1 (78360,24 USD) - МД від 11.10.2022 №UA206030/2022/008019 - 0,74 USD/кг *105892,22кг*Зб,5б8бгрн/USD = 2865524.27 грн..

Відтак, Рівненською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000035/2 від 11.04.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000053 від 11.04.2023.

В рішенні про коригування митної вартості зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1. Декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положення статті 17 угоди про застосування VII ГАТТ/СОТ від 1994.

2. Подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності, щодо умов поставки. Згідно наданих декларантом до митного оформлення комерційного інвойсу та проформи-інвойсу зазначені умови поставки CFR, Gdansk, проте у проформі інвойс від 29.12.2022 зазначено THE LIABILITY OF THR GOODS UNDER THE FOB CLAUSE IS TO BE BORN BY THE BUYER, тобто відповідальність за товар відповідно до умов ФОБ несе покупець, що не відповідає заявленим декларантом до митного оформлення умовам поставки.

3. Декларантом до митного оформлення наданий рахунок на оплату від 23.03.2023 N 14042 за надані послуги, разом з тим, всупереч положенням статті 53 MKУ декларантом до митного оформлення не надані документи, які засвідчують договірні засади надання ТОВ «APKAC ЛОГІСТІКС УKPAIHA» вказаних послуг. Додатково наданий декларантом Договір надання послуг від 11.03.2021 N°АЛ-21- 0301 наданий у не повному обсязі, оскільки пунктом 1.2 Договору передбачено, що на кожну партію вантажу укладається відповідний додаток до Договору та/або оформлюються Заявка по формі згідно Додатку 1 до Договору. Разом з тим відповідний додаток до Договору, Заявка декларантом ані до митного оформлення, ані додатково на вимогу митниці не надавались. Відповідно до наданої залізничної накладної від 04.04.2023 N 17038 ТОВ «APKAC ЛОГІСТІКС УKPAЇHA» є експедитором та залучає до виконання перевезення та пов`язаних із ним додаткових витрат (оренда контейнерів, морський фрахт, залізничне перевезення) третіх осіб. Проте декларантом не надано жодних документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування морського транспортування вантажу.

4. Зазначені у платіжній інструкції від 17.01.2023 N 750JBKLN1 реквізити отримувача не відповідають реквізитам продавця.

5. Наданий додатково експертний висновок N B-413 від 10.04.2023 не може бути використаний в якості джерела цінової інформації для підтвердження рівня митної вартості, заявленого декларантом до митного оформлення, оскільки ґрунтуються на витягах з інтернет джерела www.aIibaba.com , де пропозиції продажу зазначаються на умовах поставки FОВ порти Китаю, що не відповідає заявленим декларантом відомостям щодо умов поставки. Також експертом не проведені розрахунки, які б враховували додаткові витрати до цінових пропозицій з наведених джерел для приведення ціни товару до ціни на умовах CFR ГДАНСЬК.

6.Додатково наданий документ PRICE LIST адресований виключно ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» i містить інформацію щодо цін товарів на умовах поставки CFR ГДАНСЬК, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не с прайс-листом для необмеженого кола покупців. Також асортимент товарів згідно прайс-листа неможливо ідентифікувати із товарами згідно комерційного інвойсу від 01.02.2023 NTF2.

З метою отримання товару у вільний обіг на митній території України внесено фінансову гарантію та подано нову декларацію 23UA52U4 від 12.04.2023, у якій вказано про фінансові гарантії згідно «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, а саме зовнішньоекономічний Контракт купівлі-продажу №29/07/21-SG від 29.07.2021 та Додаткові угоди №1, №2 від 05.08.2021 та № 3 від 03.01.2023 до Контракту купівлі-продажу №29/07/21-SG від 29.07.2021, Сертифікат якості №1 від 01.02.2023, Сертифікат якості № 2 від 01.02.2023, Сертифікат якості №3 від 01.02.2023, Сертифікат якості № 4 від 01.02.2023; Пакувальний лист б/н від 01.02.2023; Рахунок-проформу HTFD221200005 від 29.12.2022; Рахунок-фактуру(інвойс) TF2 від 01.02.2023; Коносамент № 224575611 від 11.02.2023; Накладну № 17038 від 04.04.2023; Сертифікат про походження товару 23C120081513/00001 від 28.02.2023; банківський платіжний документ, що стосується сплати товару №750JBKLN1 від 17.01.2023; копію митної декларації країни відправлення №00031674 від 09.02.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 060921/2 від 06.09.2022; документи, що підтверджують вартість перевезення товару - Довідка №342 від 04.04.2023, Довідка №343 від 04.04.2023, Довідка №344 від 04.04.2023 Довідка, №345 від 04.04.2023; Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 14042 від 23.03.2023, лист відправника Товару б/н від 07.04.2023.

Суд враховує, що ч. 3 ст. 53 МК України надає можливість митниці виставляти декларанту письмову вимогу про необхідність подачі додаткових документів у 10-ти денний строк лише у трьох випадках: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; якщо наявні ознаки підробки цих документів; якщо ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Однак в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не зазначено: які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, надані до Рівненської митниці документи містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Зокрема, згідно банківської платіжної інструкції № 750JBKLN1 від 17.01.2023 та згідно проформи - інвойсу № HTFD221200005 визначено вартість товару в сумі 32 393,78 доларів США.

Щодо зазначених відповідачем в оскаржуваному рішенні порушень суд зазначає таке.

Доводи митниці про ненадання декларантом на кожну партію вантажу Заявки по формі згідно Додатку 1 до Договору про надання послуг № АЛ-21-0301 від 11.03.2021, а також документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування морського транспортування вантажу, суд оцінює критично, оскільки підставою для нарахування таких складових митної вартості товарів, як вартість транспортних експедиційних витрат був комплекс наданих транспортних послуг з перевезення та інші супутні послуги, що відповідає вимогам Митного кодексу України. Зокрема, позивачем до митного оформлення було надано документи, що підтверджують вартість перевезення товару, а саме: Довідка №342 від 04.04.2023, Довідка №343 від 04.04.2023, Довідка №344 від 04.04.2023, Довідка №345 від 04.04.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 14042 від 23.03.2023, згідно з якими транспортні витрати з міжнародного перевезення (доставці) вантажу становлять 473 236 грн. 01 коп.( чотириста сімдесят три тисячі двісті тридцять шість грн. 01 коп.) При цьому, жодних невідповідностей чи розбіжностей надані позивачем документи не містять. Розмір експедиторської винагороди та її зміст визначається сторонами добровільно на підставі їх спільного волевиявлення. Вищезазначені документи дають змогу визначити, який товар перевозився, за яким маршрутом, хто здійснював перевезення, вартість транспортних витрат заявлених декларантом для митного оформлення та не містять жодних розбіжностей. Відтак висновок митного органу про відсутність та не включення експедиторської винагороди є безпідставним та свідчить про невірно проведений розрахунок заявленої митної вартості товарів.

Безпідставними є також доводи митного органу про те, що зазначені у платіжній інструкції від 17.01.2023 N 750JBKLN1 реквізити отримувача не відповідають реквізитам продавця, оскільки відповідно до наданої митному органу Додаткової угоди № 3 від 03.01.2023 до Контракту купівлі-продажу №29/07/21-SG від 29.07.2021 змінено реквізити Продавця, які відповідають банківській платіжній інструкції № 750JBKLN1 від 17.01.2023. Також, в матеріалах справи наявний банківський протокол до вказаної платіжної інструкції та Довідка банку з вих. № 20.1.0.0.0/7-20230425/828 від 25.04.2023, яка підтверджує, що ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» по Контракту № 29/07/21-SG від 29.07.2021 з нерезидентом «Xinyi Group (Glass) Company Limited» (Китай), який знаходиться на валютному контролі в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно інвойсу № HTFD2212005 від 29.12.2022 (на загальну суму 32393,78 USD) перераховано 32393,78 доларів США, дата платежу 17.01.2023.

Також за доводами митного органу наданий позивачем експертний висновок N° B-413 від 10.04.2023 не може бути використаний в якості джерела цінової інформації для підтвердження рівня митної вартості, заявленого декларантом до митного оформлення, оскільки ґрунтується на витягах з інтернет джерела www.aIibaba.com , де пропозиції продажу зазначаються на умовах поставки FОВ порти Китаю, що не відповідає заявленим декларантом відомостям щодо умов поставки. Також експертом не проведені розрахунки, які б враховували додаткові витрати до цінових пропозицій з наведених джерел для приведення ціни товару до ціни на умовах CFR ГДАНСЬК. Однак, на сторінці 5 Експертного висновку вказано замовлення з місцем доставки, Destination Port: ГДАНСЬК, Польща, що спростовує такі твердження митного органу.

Щодо висновку митного органу про неналежність наданого позивачем PRICE LIST, оскільки такий адресований виключно ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» i містить інформацію щодо цін товарів на умовах поставки CFR ГДАНСЬК, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, а також не дає можливості ідентифікувати із товарами згідно комерційного інвойсу від 01.02.2023 N°TI"2, суд зазначає, що з огляду на засади свободи підприємницької діяльності митним органам заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів). Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 18.01.2018 у справі № К/9901/2542/18.

Законодавством не передбачено встановленої форми та обов`язкових реквізитів до прайс-листа. Законодавчої дефініції «прайс-лист» у законодавстві не існує, а відтак вимог до його оформлення також немає. Суд погоджується з твердженням позивача про те, що у вимозі митного органу не зазначається чи ця комерційна пропозиція повинна стосуватися необмеженого кола осіб, чи покупця. У спірному випадку контрагент направив позивачу прайс-лист, який містить усю необхідну інформацію щодо ціни на товар за власним зразком, і до митного контролю була подана саме та, що отримана від продавця. Вказана обставина не може слугувати підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості. Більше того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу України визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару.

При розгляді цієї справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.12.2021 у справі № 200/6508/20-а, згідно з якою основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, шо декларант правильно визначив митну вартість.

Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції, за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю тотожних товарів згідно з інформаційними ресурсами мережі Інтернет, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників інформаційних ресурсів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не вказав ні конкретних обставини, які викликали відповідні сумніви (а сумніви не були обґрунтованими, в розумінні хоча б одної із трьох підстав, визначених законодавством), ні причин неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, ні документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2021 у справі № 815/3976/16, в якій зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа № 21-591а15) та в подальшому відображена в інших постановах з цього питання вже Верховним Судом в складі Касаційного адміністративного суду, зокрема у справах №821/1617/17 від 14.08.2018, №815/6827/17 від 29.01.2019, №804/2256/16 від 12.11.2021 року, №1.380.2019.002016 від 04.11.2021 № 480/3558/19 від 17.11. 2021.

Суд встановив, що відповідач витребував у позивача документи, визначені частиною 3 статті 53 МК України, проте не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Натомість відповідач прийняв оскаржувані рішення у зв`язку із неподанням декларантом всіх витребуваних у нього документів.

За позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Щодо обов`язковості чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.08.2018 по справі №821/1617/17. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що також письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Аналогічна правова позиція викладена в у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №815/1670/17.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості - Товар №1 (78360,24 USD) - МД від 11.10.2022 №UA206030/2022/008019 - 0,74 USD/кг *105892,22кг*Зб,5б8бгрн/USD = 2865524.27 грн. Такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно завищено митну вартість задекларованого позивачем товару, оскільки надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару за ціною контракту, є належними, стосуються укладеного контракту, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000035/2 від 11.04.2023 та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000053 від 11.04.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Суд наголошує, що принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці.

Позивач у позові зазначив про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Джерельна, 38; ) до Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104; ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000035/2 від 11.04.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Рівненської митниці №UA204000/2023/000053 від 11.04.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Джерельна, 38; ) за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104; ) судовий збір на суму 9631 (дев`ять тисяч шістсот тридцять одну) грн 81 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.