Справа № 160/8088/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/8088/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
19.04.2023 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову № 346943 від 15.03.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 лютого 2023 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області під час рейдової перевірки був зупинений автомобіль MERCEDES-BENZ 814D, номерний знак НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 . Керував автомобілем водій ОСОБА_2 . В ході перевірки було складено акт № 252046 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовані виявлені порушення, а саме: стаття 34 Закону України «Про автотранспорт», оскільки під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив наявність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа на транспортному засобі чим порушено статтю 48 Закону України «Про автотранспорт». В тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме: не оформлено протокол перевірки та адаптації тахографа до т.з., передбачений п. 6.1. Положення про робочий час і відпочинку водіїв т.з., наказ МТЗУ № 340 від 07.06.2010р. п,п. 3.3 інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на т.з. Водій з вказаним актом не погодився, про що зазначив в акті. Однак, всі пояснення та аргументи надані водієм були проігноровані інспектором і не взяті до уваги. В результаті було відкрито справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Про час і місце розгляду справи було повідомлено із запізненням, з`явитися вчасно на розгляд та надати свої пояснення і аргументи позивач не мав можливості. Тому постанова № 346943 винесена з невідповідністю висновків акту перевірки дійсним обставинам справи. Водій ОСОБА_2 здійснював представництво по перевезенню власних господарчих товарів позивача і керував вказаним автомобілем відповідно до умов цивільно-правового договору від 01 лютого 2023 року, відповідно до п.1.1 якого замовник ( ОСОБА_1 ) доручає, а виконавець (Нікітчик О.Ю.) бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги) в строк з 01.02.2023 р. до 08.02.2023 р. Виконавець виконує роботу одноразово, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8088/23 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Відділу Державного нагляду ( контролю) у Дніпропетровській області, третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови. Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року, залучено до участі у справі №160/8088/23 за позовною заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.
28.04.2023 року до суду Державною службою України з безпеки на транспорті було подано відзив на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником спеціалізованого вантажного фургону 814D марки MERCEDES-BENZ реєстраційний номер НОМЕР_1 ., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
01.02.2023 року між Фізичною особою ОСОБА_1 ( замовник) та ОСОБА_2 ( виконавець) укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги) в строк з 01.02.2023 року до 08.02.2023 року. Виконавець виконує роботу одноразово, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески за загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.
01.02.2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлень на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 27.01.2023року № 008183 проведено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 814D номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 . Під час перевірки виявлено порушення статті 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», під час провезення вантажів згідно ТТН 1174 від 01.02.2023 перевізник не забезпечив наявності у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено статтю 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів у невідповідності, на момент перевірки, документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, неоформленого протоколу перевірки та адаптації тахографа до т.з., передбаченого п. 6.1 Положення про робочий час і відпочинку водіїв транспортного засобу, наказ Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2020 року, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв ( тахографів) на автомобільному транспорті, наказ Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010року.
За поясненнями водія, зазначеними в акті від 01.02.2023 року, водій ознайомлений з актом та згодний.
За результатами перевірки складений акт № 252046 від 01.02.2023 року.
15.03.2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 346943.
Незгода позивача з прийнятою постановою стала підставою для звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктами 2, 54, 57 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами станом на час виникнення спірних правовідносин було визначено Порядком № 1567, відповідно до пункту 2 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом 54 статті 1 Закону № 2344-ІІІ рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктами 12, 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
В даному випадку, перевірка проводилася на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 008183 від 27.01.2023.
Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Суд зазначає, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385.
Згідно з пунктом 1.3 Інструкції № 385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 385, пункти сервісу тахографів (ПСТ) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Згідно з пунктом 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Аналізуючи наведені положення, суд приходить до висновку, що протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Приписами пункту 6.3 Положення № 340 встановлено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як було встановлено судом, підставою для накладення на позивача штрафу було перевезення вантажу за відсутності у водія транспортного засобу (який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ) на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу.
Водночас, жодних зауважень щодо відсутності індивідуальної контрольної книжки водія, акт проведення перевірки та постанова № 346943 від 15.03.2023 року не містять.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів обладнання належного позивачеві транспортного засобу MERCEDES-BENZ 814D номерних знаків НОМЕР_1 , на момент проведення перевірки 18.08.2022 тахографом.
Щодо дотримання процедури розгляду справи відповідачем, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктами 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Суд зазначає, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання, крім випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.
Відомостями з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення підтверджується, що зазначене поштове відправлення 15.03.2023 надійшло у точку видачі/доставки та 28.03.2023 вручено особисто отримувачу.
Суд робить висновок, що особі, до якої застосовується санкція, повинно бути забезпечено право завчасно бути повідомленою про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Позивач не був належним чином, завчасно повідомлений про розгляд справи для можливості прибути на її розгляд та надати обґрунтовані заперечення.
Відповідач не виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, внаслідок чого позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого пунктом 26 Порядку № 1567, і в свою чергу, порушено порядок розгляду даної категорії справ, закріплений положеннями Порядку № 1567.
Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
В даному випадку, неможливість участі при розгляді справи 15.03.2023 року позбавило позивача можливості надати пояснення та докази на їх підтвердження з приводу встановленого порушення, зокрема договір від 01.02.2023 року між Фізичною особою ОСОБА_1 ( замовник) та ОСОБА_2 ( виконавець), відповідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги) в строк з 01.02.2023 року до 08.02.2023 року; виконавець виконує роботу одноразово, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески за загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.
В свою чергу, відповідно наданих доказів, а саме договору від 01.02.2023 року, товарно-транспортної накладної від 01.02.2023 року та видаткової накладної від 30.01.2023 року вбачається перевезення вантажу, належного ФОП ОСОБА_1 .
Також, суд звертає увагу на ту обставини, що факт обладнання транспортного засобу тахографом не встановлено та не підтверджено, а протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Згідно із частиною 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд робить висновок, що відповідачем не дотримана процедура здійснення контролю, порядок прийняття оскаржуваного рішення про накладення штрафу, а оскаржувана постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №346943 від 15.03.2023 року, що винесена Державною службою України з безпеки на транспорті, є необґрунтованою, прийнятою без урахування всіх обставин у справі, застосованою до особи яка не є автомобільним перевізником, є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною та скасувати постанову № 346943 від 15.03.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий сбір у розмірі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська