Справа № 260/2620/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/2620/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника - адвоката Піци Михайла Михайловича (далі - представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позов до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.05.2022 № 62, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності з втратою працездатності 80% 21.02.2022 року, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

2) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності 21.02.2022 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги;

3) пошту по даній справі прошу направляти представнику позивача за адресою АДРЕСА_2 , оскільки кімната позивача ОСОБА_1 у військовому гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 знаходиться у аварійному стані і останній там не проживає (а.с.1-6).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24, 25).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач порушує його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності з 15.06.2015 року, а в подальшому 2 групи інвалідності з 21.02.2022 року, яка настала внаслідок одного і того ж поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Позивач у період з 31 серпня 2014 року по 30 листопада 2014 року, з 24 грудня 2014 року по 01 лютого 2015 року, 05 серпня 2015 року по 17 листопада 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 30 серпня 2017 року був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я у відповідності до п.п. «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно довідки МСЕК №018344 серія 10ААА від 11 червня 2015 року встановлено 10% втрати працездатності позивачем внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталася 31.01.2015 року. 07.06.2016 року органами МСЕК ОСОБА_1 визнаний особою, яка втратила працездатність у розмірі 45% у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з захистом Батьківщини. В подальшому в ході повторного огляду 26.07.2017 року позивач визнаний особою з інвалідністю 3-ї групи захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а 21.02.2022 року внаслідок повторного огляду лікарями МСЕК позивача визнано інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання з причини вказаної вище і з втратою працездатності 80% відсотків. 12 травня 2022 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №62 від 12.05.2022 року, затвердженого Міністром оборони України позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що «згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою KM України від 25 грудня 2013 року №975, у разі зміни групи інвалідності. Її причини або ступеня втрати працездатності, доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Заявнику групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності». Одночасно в протоколі зазначено, що позивачу виплачено грошову допомогу у зв`язку з встановленням 10% втрати працездатності та 3-ї групи інвалідності у сумі 217500 грн.. Спірні правовідносини між учасниками виникають із ігнорування відповідачем того факту, що 07.06.2016 року органами МСЕК позивач визнаний особою, яка втратила працездатність у розмірі 45% у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з захистом Батьківщини згідно довідки серії АГ №0012390 від 07.06.2016р., тобто через рік після встановлення факту втрати ним 10% працездатності згідно довідки МСЕК №018344 серія 10ААА від 11.06.2015 року, а також в подальшому встановлення йому ж 2-ї групи інвалідності та втрати 80% працездатності згідно довідки серії 12 ААВ №788017 від 21.02.2022 року та довідки серії 12 AAA №046833 від 21.02.2022 року. Позивач вважає незаконною підставу відмови відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Даний пункт Закону визнаний неконституційним рішенням Конституційного суду від 06.04.2022 року № 1-р(ІІ)/2022 і втратив чинність з дня ухвалення зазначеного рішення суду. Враховуючи вищезазначене позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, як безпідставних (а.с.32-36).

Представник позивача скористався своїм правом і подав суду відповідь на відзив (а.с.41, 42).

Також відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (а.с.29, 30).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було клопотання Міністерства оборони України про залучення третьої особи - задоволено, залучено до участі у справі № 260/2620/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та встановлено останнього п`ятнадцятиденний строк для подання пояснень з приводу позову.

У подальшому представником третьої особи надіслано на адресу суду письмові пояснення з приводу позову, згідно яких вбачається, що останній заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 31 серпня 2014 року по 30 листопада 2014 року, з 24 грудня 2014 року по 01 лютого 2015 року та з 05 серпня 2015 року по 17 листопада 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

30 серпня 2017 року був звільнений із військової служби в запас за станом здоров`я у відповідності до п.п. «б» частини шостої статті 26 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.13).

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, що сталася 31 січня 2015 року, ОСОБА_1 встановлено 10% втрати працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК № 018344 серія 10 ААА від 11 червня 2015 року (а.с.14).

Судом також встановлено, що в подальшому 07 червня 2016 року органами МСЕК позивач визнаний особою, яка втратила працездатність у розмірі 45% у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою серія АГ № 0012390 від 07 червня 2016 року (а.с.15).

26 липня 2017 року, в ході повторного огляду, ОСОБА_1 , визнаний особою з інвалідністю 3-ї групи захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою серії АВ № 741598 від 26 липня 2017 року (а.с.16).

21 лютого 2022 року внаслідок повторного огляду лікарями МСЕК позивача визнано інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, яке пов`язане з захистом Батьківщини, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію довідки серії 12 ААВ № 788017 від 21 лютого 2022 року (а.с.14) із втратою працездатності 80% відсотків, згідно довідки серії 12 AAA № 046833 від 21 лютого 2022 року (а.с.18).

12 травня 2022 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом за № 62 від 12 травня 2022 року, затвердженого Міністром оборони України, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що «згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у разі зміни групи інвалідності. Її причини або ступеня втрати працездатності, доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Заявнику групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності» (а.с.19).

Одночасно в протоколі зазначено, що позивачу виплачено грошову допомогу у зв`язку з встановленням 10% втрати працездатності та 3-ї групи інвалідності у сумі 217500 грн. (а.с.19).

Вищезазначений факт сторонами не оспорюється.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на думку позивача, у зв`язку з ігноруванням відповідачем того факту, що 07 червня 2016 року органами МСЕК ОСОБА_1 визнаний особою, яка втратила працездатність у розмірі 45 % у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, тобто через рік після встановлення факту втрати ним 10 % працездатності, а також в подальшому позивачеві встановлено 2 групу інвалідності та втрати 80 % працездатності.

Позивач та його представник підстави відмови відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу вважають протиправним, у зв`язку із чим останні звернулися з даним позовом до суду.

Окрема в позові зазначили, що відмова відповідача ґрунтується на пункті 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визнаний неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р(ІІ)/2022 і втратив чинність з дня ухвалення зазначеного рішення суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Так, у відповідності до приписів частини першої статті 16 Закону № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: - у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частинами другою та четвертою статті 16-3 вказаного Закону встановлено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або відсотку втрати працездатності.

Такі приписи ст. 16-3 застосовуються при вирішення питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (меншого відсотка втрати працездатності) та розміром одноразової грошової допомоги, яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (більшого відсотка втрати працездатності).

Стаття 16 Закону України №2011-ХІІ визначає перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а стаття 16-3 вказаного Закону визначає порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Строків же реалізації права на одноразову грошову допомогу не передбачено а ні цим Законом, а ні іншими нормативно-правовими актами.

В силу вимог частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975, яка прийнята відповідно до п. 2 ст. 16-2, п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Щодо доводів відповідача із посиланням на обставини, що згідно Закону №1774-III від 06.12.2016 року стаття 16-3 Закону №2011-ХІІ була доповнена абзацом 2 частини четвертої відповідно до якого у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного становлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у рішенні від 06 квітня 2022 року у справі №1-р(ІІ)/2022 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ зі змінами. Також вищевказаним рішенням Конституційного Суду України зазначено, що пункт 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, дворічний термін після якого одноразова грошова виплата не проводиться, визнана неконституційною (незаконною), а тому відмова суб`єкту владних повноважень у здійснені такої виплати є апріорі протиправною.

Відтак, рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12 травня 2022 року за № 62, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності з втратою працездатності 80% 21 лютого 2022 року, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Як результат, для належного відновлення порушеного права позивача суд вважає за доцільне зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності 21 лютого 2022 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12 травня 2022 року № 62, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності з втратою працездатності 80% 21.02.2022 року, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності 21.02.2022 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець