Справа № 500/2745/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2745/23

04 серпня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.04.2023 №43 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 16.01.2003 по 21.12.2005;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 03.04.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. За принципом «екстериторіальності» вказану заяву передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, який за результатом розгляду документів позивача прийняв рішення, яким відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки позивачу зараховано до пільгового стажу лише 4 роки 10 місяців 23 дні та не зараховано період його роботи з 16.01.2003 по 21.12.2005 на посаді «складальник шихти» оскільки в довідці № 23/03/9 від 23.03.2023 відсутнє посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та професія «складальник шихти» не передбачена даною постановою.

Позивач вважає, що в нього наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на що, відмова відповідача 1 у її призначенні, на переконання позивача, - є протиправною, а тому він звернувся з даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 07.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

29.06.2023, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 03.04.2023 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для підтвердження трудового стажу роботи, позивачем надано: трудову книжку, довідки, накази та інші документи.

Відповідач зазначає, що станом на дату звернення позивач досяг 57 віку, страховий стаж позивача, зарахований органом Пенсійного фонду складає 36 років 11 місяць 23 днів. Разом з тим, відповідач вказав про не підтвердження позивачу пільгового стажу, виокремлюючи те, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки № 23/03/9 від 23.03.2023, оскільки довідка не відповідає зразку. Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Чернівецькій області рішення про відмову у призначенні пенсії прийняте із дотриманням та у відповідності до норм та вимог чинного законодавства та нормативно правових актів України.

29.06.2023, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем не підтверджено наявність пільгового стажу, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у 2022 році, з огляду на що прийнято рішення про відмову у її призначенні.

Інших заяв на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної судової справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування в основній щорічної відпустки головуючої судді у даній справі, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 8).

У зв`язку з досягненням 57-річного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2, позивач 03 квітня 2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення вказаного виду пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (за принципом екстериторіальності) №43 від 10.04.2023, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (арк. справи 22).

Приймаючи вказане рішення, відповідачем 1 зазначено, що станом на дату звернення позивач досяг 57 віку, до страхового стажу позивача зараховано всі періоди трудової діяльності позивача та сукупно він складає 36 років 11 місяць 29 днів, однак пільговий стаж становить лише 4 роки 10 місяців 23 дні.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем 1 вказано, що до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно пільгової довідки №23/03/9 від 23.03.2023 з 16.01.2003 по 21.12.2005 на посаді «складальник шихти» оскільки в зазначеній довідці відсутнє посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та професія «складальник шихти» не передбачена даною постановою.

Враховуючи вищезазначене, відповідач 1 вказав, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи за Списком № 2.

Не погодившись із відповідним рішенням відповідача 1 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абзаців 1 та 4 пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 26 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Тобто підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи, наявність професій (посад) і виробництв у відповідному Списку, зайнятість працівника на цих роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов роботи працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких! видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Як слідує з матеріалів справи та не спростовується сторонами, при поданні заяви про призначення пенсії та її виплату 03.04.2023 позивач поряд із іншими документами подав копію трудової книжки серії НОМЕР_1 (арк. справи 11-12) та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенси за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №23/03/9 та 23/03/8 від 23.03.2023 (арк. справи 13, 14).

Так, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивача 02.02.2000 прийнято на посаду складальника шихти II розряду у АТ «Бережанський склозавод» (запис №12), а 30.11.2007 позивач звільнений з роботи за власним бажанням (запис №13).

Зі змісту уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №23/03/9 слідує, що позивач з 02.02.2000 по 21.12.2005 (5 років 10 місяців 19 днів) виконував роботу в шкідливих умовах в скляному виробництві - складав шихту вручну і працював за професією «складальник шихти», що передбачена Списком № 2, розділом XVIII, підрозділом 1а, код КП 2190100а-18740 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Із оскарженого рішення слідує, що з вказаного періоду роботи позивача (з 02.02.2000 по 21.12.2005) відповідач 1 зарахував до пільгового стажу позивача лише період з 02.02.2000 по 15.01.2003, однак період роботи з 16.01.2003 по 21.12.2005 - не зарахував, оскільки, у довідці відсутнє посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та професія «складальник шихти» не передбачена вказаною постановою.

Надаючи оцінку таким підставам для відмови позивачу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так суд зазначає, що Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (чинний на момент роботи позивача) у розділі XVIII, підрозділі 1, під кодом КП 2190100а-18740 було передбачено посаду «складальники шихти».

Надалі, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (також чинний на момент роботи позивача) у розділі XVIII, підрозділі 1, під кодом КП 18.1а вже передбачено посаду «готувачі шихти», а не «складальники шихти».

До матеріалів судової справи позивачем долучено Висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 19.12.2002 №172/05 зі змісту якого слідує, що за результатами експертизи матеріалів атестації робочих місць, проведеної ВАТ «Бережанський склозавод» у 1998 році підтверджено право працівникам, які працювали за посадою «складальник шихти» (код КП 2190100а-18740), на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 (арк. справи 15).

Окрім цього, згідно із Висновком щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 06.03.2001 №042/05 за результатами експертизи матеріалів атестації робочих місць, проведеної ВАТ «Бережанський склозавод» у 2001 році підтверджено право працівникам, які працювали за посадою «складальник шихти» (код КП 2190100а-18740), на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 (арк. справи 16).

Також, відповідно до Висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 06.03.2006 №05-02/037 за результатами експертизи матеріалів атестації робочих місць, проведеної ВАТ «Бережанський склозавод» у 2005 році підтверджено право працівникам, які працювали за посадою «готувач шихти» (код професії - 18а-КП 7139.2), на пенсію на пільгових умовах за Списком №2. (арк. справи 17-18).

Суд враховує, що посада «складальник шихти» значилась у Загальносоюзному класифікаторі професій, посад та тарифних розрядів (скорочено ЗКППТР) під кодом 18740, в той час як у класифікаторі професій ДК 003-1995, затвердженому наказом Держстандарту України 27.07.199 №257 (у редакції наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 13.06.2003 №105) у додатку А «Покажчик професійних назв робіт за кодами професій» значиться посада «готувач шихти» (код КП - 8139.2, код ОКІПДТР 18740).

Зазначене дає суду підстави вважати, що посада «складальник шихти» була перейменована на посаду «готував шихти», а позивач виконував роботи за тією ж посадою, що підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: згідно з наказом від 01.02.2000 №81 позивач прийнятий на посаду «складальник шихти» згідно контракту з 02.02.2000 по 02.02.2001 (арк. справи 19), а згідно з наказом від 29.11.2007 №1277 позивача звільнено із посади «готувач шихти» (арк. справи 20)

Суд враховує, що після перейменування посади роботодавцем не внесено відповідні зміни у трудову книжку позивача.

Однак, суд критично оцінює підстави відмови в зарахуванні періодів роботи позивача та зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації, в тому числі довідок щодо пільгового стажу, з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідок про підтвердження наявного трудового стажу.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За наведених вище мотивів, суд дійшов висновку, що оскаржуване у справі рішення відповідача 1, є протиправним та підлягає скасуванню, а період роботи позивача з 16.01.2003 по 21.12.2005 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, зобов`язати зарахувати зазначений вище період роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як належного відповідача за цією позовною вимогою, який визначений за принципом екстериторіальності, як орган, що обчислює стаж та призначає пенсію.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, враховуючи завдання адміністративного судочинства, яке полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя, - з метою повного та належного захисту прав позивача, суд вважає, що ефективний та належним способом захисту порушеного права позивача в даній справі є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.04.2023, то суд вважає цю вимогу передчасною, оскільки належний орган Пенсійного фонду ще не вирішив питання про зарахування зазначеного періоду роботи позивача до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №43 від 10.04.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 16.01.2003 по 21.12.2005.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) гривень 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідачі: - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження/місце проживання: площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

Головуючий суддя Мірінович У.А.