Справа № 380/4726/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4726/23
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

02 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого суді Москаля Р.М. розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №140-РЛ від 16.02.2023 про анулювання ліцензій ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» на право роздрібної торгівлі реєстраційний номер №1900335, №1900336 та №1900333.

Ухвалою суду від 20.03.2023, що залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2023, суд відмовив позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову №1 від 07.03.2023.

Позивач подав заяву №12 від 27.07.2023, просить суд вжити заходи забезпечення позову із зупиненням дії розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області №140-РЛ від 16.02.2023 про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі реєстраційний номер №1900335, №1900336 та №1900333. На обґрунтування цієї заяви наводить такі аргументи:

- в оскарженому розпорядженні не зазначено, яка саме інформація стала підставою для прийняття такого рішення; який/які уповноважені органи надали інформацію; який/які саме документи не видавалися/не погоджувалися такими органами, що свідчить про його невідповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу про адміністративного судочинства України (далі КАС України) та його очевидну протиправність;

- підприємство здійснює діяльність з роздрібної торгівлі пальним з липня 2019 р. у м.Львові та Львівській області, є роботодавцем для 31 працівників, вчасно сплачувало податки та збори до місцевого та державного бюджету, зокрема за період за 1 квартал 2023 р. було сплачено ЄСВ 143398,38 грн., ПДФО - 113023,80 грн., військовий збір - 9418,75 грн. Зупинення господарської діяльності внаслідок анулювання ліцензій матиме наслідком несплату податків, зборів до бюджету в силу відсутності обігових коштів в підприємства;

- у зв`язку із анулюванням ліцензій підприємство змушене зупинити діяльність на об`єктах роздрібної торгівлі, що знаходяться в м. Львів, Личаківський район, вул.Б.Хмельницького, 192 Б, вул. Нагірна, 8, Львівська обл., Стрийський район, с. Добряни, вул. Нижанківського, 24, а у випадку продовження простою більше ніж 2 місяці буде змушене звільнити працівників 9 працівників. Згідно аналітичної та статистичної інформації Державного центру зайнятості на ринку праці існує дефіцит вакансій, який складає 381 особу, зупинення діяльності об`єктів роздрібної торгівлі підприємства призведе до збільшення чисельності безробітних осіб (за посадою оператор заправних станцій) та погіршення матеріального становища цих осіб. Виплата заробітної плати працівникам здійснювалась працівникам за рахунок отриманого підприємством доходу від здійснення ліцензованої господарської діяльності, проте дією спірного розпорядження фактично зупинено господарську діяльність на згаданих об`єктах роздрібної торгівлі. Підприємство в період анулювання ліцензій несе прямі збитки у вигляді виплати працівникам заробітної плати у зв`язку з відсутністю доходів через повну зупинку здійснення діяльності внаслідок анулювання спірним розпорядженням ліцензій та існує ймовірність невиплати заробітної плати в наступний період до моменту звільнення таких працівників;

- для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі підприємство використовує обладнання (паливороздавальні колонки, резервуари для зберігання пального, рівнеміри, витратоміри, касові апарати тощо), котре потрібує постійного технічного та сервісного обслуговування. Анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю призвело до простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, а його обслуговування утруднене внаслідок в силу відсутності обігових коштів в підприємства;

- підприємством укладено поставки товарів з використанням пластикових електронних паливних карт з покупцями, перед якими заявник взяв на себе зобов`язання з поставки палива з автозаправних станцій, в тому числі тих, щодо яких анульовано ліцензію, що підтверджується доданими копіями договорів. Крім того, підприємство не змозі виконати свої зобов`язання з постачальниками щодо запланованого обсягу постачання пального;

- у цій категорії спорів Верховний Суд вже сформував усталену позицію щодо застосування судами заходів забезпечення позову в цій категорії спорів та сформував правовий висновок, відповідно до якого у випадку оскарження рішення про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним зупинення його дії є адекватним та пропорційним способом забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 640/10679/22, від 13.07.2022 у справі №240/26736/21, від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 22.03.2023 у справі№380/8301/22).

Заявник стверджує, що наведені аргументи свідчать про те, що відсутність забезпечення у вигляді зупинення дії спірного розпорядження призводить до порушення прав підприємства, його працівників та контрагентів; невжиття судом заходів забезпечення позову спричинить існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому. При цьому наголошує, що зупинення дії розпорядження не скасовує його дію, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів до остаточного вирішення спору по суті. З урахуванням вказаного, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди не лише правам та охоронюваним законом інтересам заявника, а й третіх осіб, які є контрагентами підприємства, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та потребуватиме додаткових зусиль і значних витрат для ного поновлення. Заходи забезпечення позову у вигляді зупиненням дії розпорядження № 140-РЛ від 16.02.2023 є співмірними з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках:

1) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів заявника;

2) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні визначатись з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими міркуваннями:

заявник просить зупинити дію розпорядження ГУ ДПС у Львівській області №140-РЛ від 16.02.2023 про анулювання ліцензій. Ця судова справа перебуває на стадії підготовчого провадження. При відкритті провадження у справі, а також розглядаючи заяву про забезпечення позову суд вивчив доводи позовної заяви та не встановив ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень відповідача. Стверджувана заявником невідповідність оскарженого розпорядження вимогам частини другої статті 2 КАС України може свідчити про його протиправність, проте ніщо не свідчить про очевидність такої оцінки (рішення прийняте органом, що має повноваження на прийняття такого типу рішень, містить вказівку на правові та фактичні підстави його прийняття). Питання обґрунтованості оскарженого рішення потребує розгляду справи по суті, встановлення фактичних обставин справи та проведення їх оцінки через призму застосовних норм права. Тому суд не встановив підстав для забезпечення позову з мотивів очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Оцінюючи аргументи заявника щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, а також яка в майбутньому суттєво ускладнить як їх захист, так і виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову суд керується такими мотивами:

відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 11.01.2023 у справі №640/10679/22 Верховний Суд вказав на таке: «[…]метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. […] Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки. […]

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №240/26736/21 сформував правовий висновок, відповідно до якого анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з моменту її отримання суб`єктом господарювання позбавляє його права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду. Таким чином, наведені обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Колегія суддів вважає, що застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.».

В згаданій вище постанові від 13.07.2022 у справі №240/26736/21 (постановлена за аналогічних обставин та аргументів заявника) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів про зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, наголосив на таких аспектах: «[…] спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. Колегія суддів зазначає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа № 240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа № 440/6755/21) дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у даній справі.».

Отже, при вирішенні питання про правомірність забезпечення позову в спорах щодо скасування рішення про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним шляхом зупинення дії оскарженого рішення касаційний суд сформував такі висновки щодо правозастосування:

- анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позбавляє суб`єкта господарювання права на подальше здійснення такої діяльності та, відповідно, невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду по суті спору;

- застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого розпорядження відповідає принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності подальшого звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту;

- цей спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог;

- вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

З огляду на часові рамки прийняття касаційним судом перелічених вище постанов (2022-2023рр.), а також висвітлення цього підходу на сайті Верховного Суду у формі «Огляду судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справах, у яких вирішувалося питання щодо застосування заходів забезпечення позову. Рішення, внесені до ЄДРСР, за період із 01.01.2018 до 31.01.2023», наведені вище висновки щодо правозастосування слід визнати усталеними. З огляду на це суд змінює свій підхід до оцінки аргументів заявника, що був висловлений в ухвалі №380/4726/23 від 20.03.2023, а при оцінці доданих заявником доказів керується наведеними висновками Верховного Суду та такими мотивами:

основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» є роздрібна торгівля пальним, що підтверджується долученими до його заяви відомостями з ЄДР.

Для здійснення господарської діяльності підприємство використовує низку об`єктів роздрібної торгівлі, за попередній звітний період для її здійснення працевлаштувало 32 працівники, сплачує з фонду заробітної плати єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, що підтверджується долученими до заяви звітними документами. Підприємство має договірні зобов`язання щодо придбання оптових партій нафтопродуктів з постачальником (ТОВ «Пентойл») та щодо продажу нафтопродуктів з використанням пластикових електронних паливних карт (ТВ «ВІОЛА ДНІПРОТРАНС»), на підтвердження чого додало копії договорів.

Відповідно до оскарженого розпорядження відповідач анулював попередньо видані позивачу три ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95-ВР, анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону №481/95-ВР).

Отже, внаслідок прийняття оскарженого розпорядження заявник позбавлений права здійснювати діяльність з роздрібної торгівлі пальним на трьох об`єктах роздрібної торгівлі, що знаходяться в м. Львів, Личаківський район, вул.Б.Хмельницького, 192 Б, вул. Нагірна, 8, Львівська обл., Стрийський район, с. Добряни, вул. Нижанківського, 24. Внаслідок дії цього розпорядження високоймовірним є звільнення щонайменше дев`яти працівників підприємства, невиконання ним договірних зобов`язань перед постачальником та клієнтами, понесення збитків внаслідок необхідності охорони та обслуговування обладнання, що простоює, або ж його демонтажу. У випадку задоволення позову, враховуючи тривалість судових процедур, виконання рішення, що набрало законної сили, буде суттєво ускладненим, оскільки відновлення функціонування згаданих об`єктів роздрібної торгівлі потребуватиме значних зусиль та фінансових витрат, а відшкодування понесених підприємством за цей період збитків можливе лише шляхом ініціювання нового судового процесу з відповідачем.

Отже, в світлі наведених вище висновків касаційного суду, наведені мотиви є достатніми для визнання судом існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з моменту її отримання суб`єктом господарювання позбавляє його права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору після розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі навіть у випадку ухвалення позитивного для заявника рішення суду. Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Отже, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» від 27.07.2023 №12 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням дії оскарженого розпорядження про анулювання ліцензій (в частині, що стосується ліцензій заявника) слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» від 27.07.2023 №12 про вжиття заходів забезпечення позову, - задовольнити повністю.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код 43968090) від 16.02.2023 № 140-РЛ в частині анулювання товариству з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» (м.Львів, вул. Руставелі Ш., буд. 26, офіс 2, приміщення 1; ідентифікаційний код 42501985) ліцензій на право роздрібної торгівлі реєстраційний номер №1900335, №1900336, №1900333.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Москаль Р.М.