Справа № 520/17838/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

04 серпня 2023 року Справа № 520/17838/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення постанови від 04.07.2023 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у рамках ВП №35494772 та постанови від 04.07.2023 про відкриття ВП №72167366 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 04.07.2023 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у рамках ВП №35494772 та постанову від 04.07.2023 про відкриття ВП №72167366 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 52365,78 грн незаконно списаних в рамках виконавчого провадження №72167366.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 вдміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення постанови від 04.07.2023 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у рамках ВП №35494772 та постанови від 04.07.2023 про відкриття ВП №72167366 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору. Скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюкова О.В. від 04.07.2023 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у рамках ВП № 35494772 та постанову від 04.07.2023 про відкриття ВП №72167366 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6226,88 грн (шість тисяч двісті двадцять шість гривень 88 копійок).

Представник ОСОБА_1 27.07.2023 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) а користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 28.07.2023 призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №520/17838/23 у судовому засіданні на 04.08.2023 о 10:00 год.

Відповідач 02.08.2023 надав до суду відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначив, що подані адвокатом матеріали та фактичні обставини справи свідчать про те, що гонорар у розмірі 50000.00 грн є явно неспівмірним зі складністю справи, кількістю підготовлених документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи та з обсягом матеріалів у ній. Так, розгляд справи №520/17838/21 тривав 10 днів, було призначено 1 судове засідання на 25.07.2023, в яке представник позивача не з`явився; відповіді на відзив відповідача представник позивача до матеріалів справи не надав. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Представник позивача 03.08.2023 надав до суду відповідь на заперечення відповідача, в якій зазначив, що відповідно до оспорюваної і визнаної судом протиправної постанови від 04.07.2023 у рамках ВП №35494772 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Євсюковим Олександром Володимировичем було прийнято нову постанову про стягнення виконавчого збору з позивача. Відповідно до даної постанови, державний виконавець протиправно вирішив стягнути з позивача 63052,02 долари США (USD). Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного банку України, станом на 04.07.2023 офіційний курс долара США становив 1 долар США за 36,5686 гривень. Тобто відповідач протиправно постановив стягнути з позивача суму, еквівалентну 2305724,1 (два мільйони триста п`ять тисяч сімсот двадцять чотири гривні десять копійок) гривень. Повідомляємо суд, що, погоджуючи суму гонорару, позивач і його представник виходили, зокрема, і розміру суми, яку відповідач намагався протиправно стягнути з позивача. Розмір гонорару 50000,00 грн складає (50000/2305724,1*100%) 2,16% від суми, яку відповідач намагався протиправно стягнути з відповідача. Тому представник позивача вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в даній є співмірними, а доводи відповідача у цій частині - необґрунтованими.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, просив розгляд справи просив проводити без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ст. 252 та ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи ч. 9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1, 2, 4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

Представником позивача надано докази понесених судових витрат, а саме договір про надання правової допомоги №05/07 від 05.07.2023, акт приймання-передачі послуг від 26.07.2023, детальний опис робіт від 26.07.2023.

З наданих документів судом встановлено, що між позивачем (в якості клієнта) та адвокатом Третяковою Людмилою Федорівною укладено договір про надання правової допомоги від 05.07.2023.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт та детального опису робіт від 26.07.2023 адвокатом надані наступні послуги:

- підготовка та подача позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду - 7 годин;

- підготовка та подача заяви про усунення недоліків - 1 година;

- підготовка та подача заяви про уточнення позову - 2 години;

- підготовка та подача заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - 1 година.

Разом 11 годин.

Вартість наданих юридичних послуг становить 50000,00 грн.

Розглянувши надані позивачем докази понесених витрат, суд частково не погоджується з їх вартістю, з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги клопотання відповідача про не співмірність понесених позивачем витрат при розгляді справи, суд зазначає, що опрацювання ухвали про залишення без руху позовної заяви та підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви залежало від первинно поданої позовної заяви, а саме у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за подання вказаної позовної заяви, що могло бути виконано представником позивача при підготовці та поданні позовної заяви та не потребувало в свою чергу надавати вказаний вид послуги, за наявності відповідної кваліфікації.

Щодо послуг по складанню заяви про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що ці послуги не є складовими витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не стосуються предмету спору.

Також судом не встановлено жодних поважних причин, що такі докази не могли бути подані до закінчення розгляду справи.

Окрім того, представник позивача вже звертався з аналогічною позовною заявою до суду та оскаржував постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у справі №520/27183/21. Отже, підготовка та подача позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду не потребувала значного обсягу часу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, спираючись на досліджені докази, а також беручи до уваги принцип обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на сплату послуг адвоката (правничу допомогу) до предмета спору, складності справи, суд вважає обґрунтованою суму для відшкодування витрат на правничу допомогу в цій справі в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки рішенням суду від 25.07.2023 позовні вимоги було задоволено частково, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, б. 26, м. Харків, 61024, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин