Справа № 460/4130/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року № 460/4130/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

I. Зміст позовних вимог

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 30.11.2022 №218дп-22 «Про закриття дисциплінарного провадження».

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що закриття дисциплінарного провадження було здійснено з порушенням норм законодавства, оскільки неналежним чином з?ясовано обставини справи, зокрема щодо наявності у позивача статусу прокурора, порушення процедури здійснення дисциплінарного провадження.

В режимі відеоконференції позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначає, що відповідач діяв не у спосіб, не у межах передбачених чинним законодавством України.

Представник відповідача надав до суду відзив, у якому зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні свої заперечення проти задоволення позову підтримав, просив у позові відмовити. Зазначив, що за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність підстав для закриття дисциплінарного провадження.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 адміністративну справу №460/4130/23 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №460/4130/23 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 01.05.2023.

Ухвалою суду від 17.04.2023 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

01.05.2023 у судове засідання прибули сторони. У зв`язку з необхідністю одержання нових доказів, відкладено розгляд справи на 25.05.2023.

25.05.2023 у судове засідання не прибув позивач, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Суд на місці ухвалив закрити підготовчезасідання та призначити розгляд справи по суті на 03.07.2023.

Ухвалою суду від 03.07.2023 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

03.07.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 24.07.2023.

24.07.2023 у судове засідання прибули сторони.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження. Суд на місці ухвалив, подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Наказом військового прокурора Західного регіону України від 11.05.2016 №166-к позивач зарахований до списків військової прокуратури Західного регіону України та призначений з 11.05.2016 на посаду прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Наказом військового прокурора Західного регіону України від 07.08.2020 №515к з 14.08.2020 позивач звільнений з посади прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України та з органів прокуратури.

Наказом Генерального прокурора від 05.02.2020 №66 «Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних)» з 11.09.2020 військову прокуратуру Західного регіону України перейменовано на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Не погоджуючись з незаконним, на думку позивача, звільненням, позивач зернувся до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністратративного суду від 05.07.2021 у справі №460/6002/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовати наказ військового прокурора Західного регіону України від 07.08.2020 №515к в частині звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України та з органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері з 14.08.2020. Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.08.2020 по 05.07.2021 включно у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 та з урахуванням рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі №460/7603/20 та від 10.12.2020 у справі № 460/4351/20. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

На виконання рішення суду, наказом від 27.07.2021 №486к керівник прокуратури поновив позивача на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Постановою Восьмого окружного адміністративного суду у справі від 03.11.2021 №460/6002/20 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року в справі №460/6002/20 в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Військову пpoкypaтуру Західного регіону України поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України. Стягнуто з Військової прокуратури Західного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 278 785 (двісті сімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №460/6002/20 залишено без змін.

Пунктом 1 наказу керівника відповідача від 23.11.2021 №66 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом можливого вчинення прокурором ОСОБА_1 дій, що порочать звання прокурора.

Листом від 07.12.2021 позивач повідомив керівника прокуратури, що у нього відсутні повноваження на проведення службового розслідування щодо нього, оскільки станом на 23.11.2021 відсутній наказ військового прокурора Західного регіону України про поновлення на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, а така прокуратура з 15.03.2021 припинила своє існування.

Згідно висновку службового розслідування від 18.01.2022 встановлено, що керівнику прокуратури рекомендовано вирішити питання про скерування стосовно ОСОБА_1 дисциплінарної скарги після прийняття судом кінцевого рішення по справі №460/6002/20.

Не погоджуючись з висновком службового розслідування, позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі №460/11227/22 відкрито провадження у цій справі.

В серпні 2022 року позивач отримав повідомлення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження відповідно до якого, за результатами розгляду дисциплінарної скарги керівника прокуратури 27.07.2022 прийнято рішення про відкриття стосовно позивача дисциплінарного провадження.

Постановою Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №460/6002/20 касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №460/6002/20 скасовано. Ухвалено по справі №460/6002/20 нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про поновлення на посаді відмовлено.

07.10.2022 керівник прокуратури видав наказ №416к, яким скасував наказ №486к від 27.07.2021 про поновлення позивача на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

04.01.2023 позивач отримав відповідь на свій запит (від 14.12.2022), додатком до якого йшло і рішення відповідача 30.11.2022 №218дп-22 «Про закриття дисциплінарного провадження».

Вважаючи протиправним рішення про закриття дисциплінарного провадження, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VII) (у редакції, викладеній згідно із Законом України від 02 липня 2015 року №578-VIII) військовими прокурорами призначаються громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі.

Порядок проходження військової служби громадянами України у військовій прокуратурі визначається відповідним положенням, яке затверджується Президентом України.

Військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону №1697-VII (теж у раніше чинній редакції) прокурор звільняється з посади у разі: 1) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я; 2) порушення ним вимог щодо несумісності, передбачених статтею 18 цього Закону; 3) набрання законної сили судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією; 3-1) набрання законної сили рішенням суду про визнання активів прокурора або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 4) неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього; 6) припинення громадянства України або набуття громадянства іншої держави; 7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням; 8) неможливості подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді; 9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Військовослужбовці військової прокуратури можуть бути звільнені з військової служби відповідно до законодавства, що регулює порядок її проходження, а також у зв`язку з переведенням на інші посади в органи прокуратури України або за власним бажанням.

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Статтею 3 Закон №1697-VII діяльність прокуратури грунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об?єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Згідно зі статтею 44 Закону №1697-VII тільки за Комісією закріплені повноваження здійснювати дисциплінарне провадження стосовно прокурора.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 цього Закону, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Дисциплінарне провадження включає такі етапи: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 Закону №1697-VII, після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Згідно зі частиною другою статті 46 Закону №1697-VII член Комісії, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо: з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону.

VI. Оцінка суду

Предметом спору є протиправність винесення рішення відповідача «Про закриття дисциплінарного провадження». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірне рішення Комісії є протиправним та необгрунтованим, оскільки неналежним чином з?ясовано обставини справи, зокрема щодо наявності у позивача статусу прокурора, порушення процедури здійснення дисциплінарного провадження.

Судом встановлено, що до Комісії 15 липня 2022 року надійшла дисциплінарна скарга керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Вдовитченка В.О. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 .

Того самого дня, прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження №07/3/2-388с-145 ди-22, та розпочато перевірку.

15 жовтня 2022 року від керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надійшла інформація про припинення трудових відносин із ОСОБА_1 зокрема, звільнення позивача з посади в органах прокуратури.

3 огляду на це, складено висновок про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , який передано на розгляд Комісії.

За результатами розгляду висновку Комісією 30 листопада 2022 року ухвалено рішення №218ди-22 про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Статтею 3 Закону №1697-VII діяльність прокуратури грунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об?єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Згідно зі статтею 44 Закону №1697-VII тільки за Комісією закріплені повноваження здійснювати дисциплінарне провадження стосовно прокурора.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 цього Закону, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Дисциплінарне провадження включає такі етапи: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 Закону №1697-VII, після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член Комісії за результатами перевірки готус висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Частиною п?ятою статті 47 Закону №1697-VII визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Комісії заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Рішення в дисциплінарному провадженні Комісія приймає більшістю голосів від свого загального складу (частина перша статті 48 Закону №1697-VII).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що виливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя вказаної статті).

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора також регламентується Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийнятий 27 квітня 2017 року всеукраїнською конференцією прокурорів (далі - Положення).

Пунктом 92 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження передбачено, що Комісія здійснює дисциплінарне провадження стосовно прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур.

Згідно зі частиною другою статті 46 Закону №1697-VII член Комісії, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо: з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону.

Під час дисциплінарного провадження встановлено, що наказом військового прокурора Західного регіону України від 07 серпня 2020 року №515к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України та органів прокуратури.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №460/60602/20 визнано протиправним та скасовано наказ військового прокурора від 07 серпня 2020 року №515 та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері. Рішення суду в частині поновлення на посаді підлягало негайному виконанню.

На виконання судового рішення, керівником Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 27 липня 2021 року видав наказ №486к, згідно з яким ОСОБА_2 , поновлено на раніше займаній посаді та наказом від 21 липня 2021 року №487к визначено йому робоче місце у Рівненській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону України.

З вказаними наказами ОСОБА_1 ознайомлено 06 серпня 2021 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 поновлено в органах прокуратури та на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, вимоги цієї постанови фактично виконано виданим 27 липня 2021 року наказом №486к.

Водночас ОСОБА_1 з дня ознайомлення з наказом про поновлення на посаді та визначення місця роботи з 06 серпня 2021 року до 11 липня 2022 року - дня подачі дисциплінарної скарги, на визначене місце роботи не прибув, що є, на думку особи, яка звернулась із дисциплінарною скаргою, грубим порушенням правил внутрішнього службового розпорядку та професійної етики, а також є неприпустимим, не сприяє утвердженню статусу прокурора, подає негативний приклад, не сприяє підвищенню авторитету органів прокуратури.

Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі №460/6002/20 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року - скасовано. Ухвалено у цій справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про поновлення на посаді відмовлено.

Наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 07 жовтня 2022 року №416 скасовано наказ від 27 липня 2021 року №486к.

Статтею 45 Закону України «Про прокуратуру» визначено, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною другою статті 46 цього Закону член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону.

3 урахуванням указаних положень дисциплінарне провадження не може здійснюватися стосовно особи, яка не має статусу прокурора, а відкрите провадження підлягає закриттю.

Ураховуючи, що позивач згідно з наказом від 07 жовтня 2022 року №416 втратив статус прокурора, Комісією 30 листопада 2022 року ухвалено рішення №218-дп-22 про закриття провадження за №07/3/2-388дс-145дп-22 розпочате за дисциплінарною скаргою керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західногорегіону Вдовитченка В.О. про вчинення прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України Баріловим Д.В.

Суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень в цій частині.

Що стосується тверджень позивача про порушення процедури дисциплінарного провадження, суд зазначає таке.

За статтею 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 цього Закону після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для припенення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставинн, якими це підтверджується.

Частиною п?ятою статті 47 Закону №1697-VII визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Комісії заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження,та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Рішення в дисциплінарному провадженні Комісія приймає більшістю голосів від свого загального складу (частина перша статті 48 Закону №1697-VІІ).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя вказаної статті).

Застосування до прокурора дисциплінарного стягнення відповідно до статей 9 та 11 Закону №1697-VII здійснюється Генеральним прокурором та керівниками обласних прокуратур на підставі рішення Комісії.

Порядок оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження передбачено статтею 50 цього Закону.

Під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 07 жовтня 2022 року №416 скасовано наказ від 27 лишня 2021 року №486к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, тобто у розумінні статті 15 Закону №1697-VII ОСОБА_1 втратив статус прокурора, шодо якого Комісія могла здійснювати дисциплінарне провадження.

Пунктом 92 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження передбачено, що Комісія здійснює дисциплінарне провадження стосовно прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур.

Згідно зі частиною другою статті 46 Закону №1697-VII член Комісії, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо: з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону.

Аналіз норм статей 44, 45, 50 Закону №1697-VII дає підстави вважати, що оскарженню, зокрема у судовому порядку, підлягають ті рішення Комісії, які прийняті за результатами дисциплінарного провадження, і право на таке оскарження має прокурор як субєкт цього дисципінарного провадження.

Особи ж, незгодні з прийнятим у визначеному Законом № 1697-VII і Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, порядку рішення Комісії за дисциплінарною скаргою, не є суб`єктами дисциплінарного провадження і за цим Законом не наділені правом на оскарження рішень Комісії за результатами дисциплінарного провадження.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №8045/7812/17 , якою закрито провадження у справі про визнання неправомірним і скасування рішення члена Квіаліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження» та зобов?язання відкрити дисциплінарне провадження стосовно слідчого.

Зокрема Верховний Суд зазначив, що оскарженню, в судовому порядку підлягають ті рішення Комісії, які прийняті за результатами дисциплінарного провадження, і право на таке оскарження має прокурор як суб?єкт досциплінарного провадження.

Крім того, рішення за результатами розгляду дисциплінарної скарги, не створює для ОСОБА_1 жодних юридичних прав та обов?язків, а з огляду на завдання дисциплінарного провадження і правовий статус Комісії у цих правовідносинах її рішення не може порушувати особистих прав або інтересів заявника, оскільки у цьому випадку комісія не дає оцінку його діям як прокурора.

Закон №1697-VII надав право оскарження рішень про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорам як суб?єктам, прав та інтересів яких безпосередньо стосуються такі рішення (статті 50).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №9901/590/18 та від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18.

Таким чином, відсутність регламентації у національному праві права на оскарження рішень про закриття дисциплінарного провадження щодо прокурора є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора.

Що стосується доводів позивача, що службове розслідування призначено з порушенням Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, суд зазначає таке.

Ухвалюючи спірне рішення Комісія послуговувалась нормами процесуального права, які регламентують процедуру здійснення дисциплінарного провадження, а саме неможливості здійснення провадження щодо особи, яка немає статусу прокурора.

Поряд з цим, Комісія приймаючи спірне рішення не давала правової оцінки дям позивача, не досліджувала докази, не встановлювала та визначала доведеними обставини, які зазначені у скарзі.

Щодо доводів позивача про недопустимість доказів у дисциплінарному провадженні, то слід звернути увагу на таке.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону №1697-VII, право на звернения до відповідного орану, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Вимоги Закону №1697-VII та Положення не містять будь-яких передумов, метою звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою, у тому числі проведення службового розслідування.

Частина шоста статті 46 Закону №1697-VII надає право члену Комісії ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки. Висновок, складений за результатами перевірки доводів дисциплінарної скарги, та оскаржуване рішення Комісії грунтуються на матеріалах, зібраних під час проведення перевірки, матеріалах службового розслідування, поясненнях, використання яких відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 та від 11 вересня 2018 року у справі № 9901/14/17, є правомірним (постанова Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 640/7008/20).

Висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов?язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов?язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб?єктом відповідного рішення.

Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов?язкового характеру для суб?єкта по відношенню, до якого він винесений.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі №280/5247/20 та від 02 жовтня 2019 року у справі №821/2137/15-а.

Посилання позивача на приписи Інструкції в частині процедурних порушень її проведення, можливості направлення дисциплінарної скарги за результатами службової перевірки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки порядок та процедура дисциплінарного провадження у відношенні прокурорів, як зазначено вище, врегульовано Законом №1697-VII.

Крім того, оскаржуване рішення Комісії про закриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3 прийнято з процедурних підстав, без надання оцінки діям позивача, як прокурора.

Позивач зазначає, що відповідно до статті 7 Закону №1697-VII військова прокуратура Рівненського гарнізону Західного регіону України, куди наказом від 27 липня 2021 року №486к поновлений позивач, станом на 27 липня 2021 року ліквідована.

Вважає, що оскільки він перебуває на посаді прокурора неіснуючого органу - військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, то на нього не поширюються правила внутрішнього службового розпорядку прокурорів вказаної прокуратури, з якими його не ознайомлено, що дає право їх не виконувати.

Однак, суд не погоджується з такою позицією позивача, зважаючи на таке.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ від 07 серпня 2020 року №515к та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

На виконання рішення суду та для врегулювання правого статусу позивача, наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 27 линня 2021 року №486к поновлено позивача на вказаній посаді та цим же наказом визначено йому робоче місце у Рівненській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Отже, за ОСОБА_1 збережено, як статус прокурора, так і можливість отримувати соціальне та матеріальне побутове забезпечення.

Правовий статус прокурора передбачає наявність в особи відповідних фахових знань на рівні вищої юридичної освіти та вміння їх застосовувати у практичній діяльності, наявність певних обов?язків, виконання яких є необхідною умовою для забезпечення функцій прокурора.

Зокрема, згідно з вимогами частини четвертої статті 19 Закону №1697-VII, прокурор зобов?язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правих прокурорської етики, у тому числі дотримуватися службової дисципліни.

Прокурор Барілов Д.В., який на прокурорських посадах працює з 2015 року, зобов?язаний був та мав можливість ознайомитися з Правилами та виконувати їх.

Твердження прокурора Барілова Д.В. про те, що Комісія не уповноважена приймати рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності внаслідок його статусу, теж є безпідставним з огляду на таке.

Статтею 43 Закону №1697-VII встановлено підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

На час проведення службового розслідування та надходження дисциплінарної скарги до Комісії, ОСОБА_1 зберігав статус прокурора, та був суб?єктом дисциплінарної відповідності згідно з Законом №1697-VII.

Що стосується порушення процедури проведення засідання Комісії.

Позивач зазначає, що про засідання 30 листопада 2022 року його не повідомлено та жодних документів не надіслано.

Відповідно до статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 07 жовтня 2022 року №416 скасовано наказ від 27 липня 2021 року № 486к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Отже, на момент складення висновку від 09 листопада 2022 року та при прийняті рішення про закриття дисциплінарного провадження від 30 листопада 2022 року з ОСОБА_1 припинено правовідносини, передбачені статтею 51Закону № 1697-VII

Отже, Комісією дотримано вимоги частини першої та другої статті 47 Закону №1697-VII.

Щодо порушення строку проведення перевірки про наявність дисциплінарного проступку прокурора, суд зазначає таке.

Статтею 46 Закону №1697-VII та пунктом 94 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження зазначено, що дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону №1697-VII та пункту 99 Положення після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. Повноваження члена органу під час здійснення перевірки визначаються статтями 46, 77 Закону №1697-VII та Положення.

Згідно з частиною дев?ятої статті 46 Закону №1697-VII перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Комісією, але не більш як на місяць.

Відповідно до частини десятої статті 46 Закону No 1697-VII член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Отже, визначені абзацом 1 частини дев?ятої статті 46 Закону №1697-VII строки розповсюджуються на перевірку відомостей про наявність підстав для прокурора до дисциплінарної відповідальності під час винесення висновку, а ніяк не розповсюджуються на виготовлення висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Вказані положення узгоджуються з пунктами 101 та 106 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

За приписами пункту 10 частини другої статті 2 КАС України у справах подо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень алміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Розумними вважаються строки, що с об?єктивно необхідними для виконання процедурних лій без невиправданих зволікань та прийняття відповідних рішень (вчинення лій) у найкоротший строк, лостатній для їх прийняття (вчинення) (постанова Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі №640/7008/20)

відповідно до правових позицій викладених у рішеннях Касаційного алміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 лютого 2018 року від 05 березня 2018 року у справах №800/505/17, №800/581/17 тощо, визначені частиною дев?ятою статті 46 Закону №1697-VII строки розповсюджуються на перевірку відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, а ні як не розповсюджуються на підготовку висновку та розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, який відповідно до статті 47 цього Закону відбувається на засіданні Комісії.

3 матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що дисциплінарна скарга до Комісії надійшла 15 липня 2022 року, остання інформація (матеріали Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону) на вимогу члена Комісії, отримано 26 серпня 2022 року, тобто в межах строку проведення перевірки, передбаченого частиною дев?ятої статті 46 Закону №1697-VII, який закінчувався 15 вересня 2022 року.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду, діючи як суд першої інстанції, у той час, коли підсудність спорів за участю Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів була віднесена за правилами КАС України до підсудності цього Суду, вже висловлювався при вирішенні подібного спору з приводу того, що саме по собі недодержання строків проведення такої перевірки не може бути підставою для визнання протиправним викладеного у рішенні комісії висновку щодо кваліфікації певних дій прокурора як таких, що мають характер дисциплінарного проступку (рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.03.2018 у справі №800/381/17

Отже, доводи позивача щодо порушення строків проведення перевірки та складення висновку про відсутність дисциплінарного проступку прокурора не відтвердились під час розгляду справи..

Водночас за встановлених обставин суд не вбачається обгрунтованних підстав для визнання порушення Комісією критеріїв розумності строку для завершення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності та складення за її результатами відповідного висновку.

Отже, спірне рішення прийняте у відповідності та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відтак, позовні вимоги є неогрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного суду відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 03.08.2023