Справа № 540/6419/21
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/6419/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року.

Позов мотивований тим, що 26.02.2021 року відповідачем проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 . За наслідками перевірки позивач отримала засобами поштового зв`язку акт фактичної перевірки від 01.03.2021 №641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 , акт відмови від 26.02.2021 №140/21-22-7-06, акт проведення контрольної розрахункової операції від 22.02.2021 №2/21-22, наказ про проведення фактичної перевірки від 02.02.2021 №79-Ж1.

За змістом акту перевірки визначено, що ФОП ОСОБА_1 допущено такі порушення:

здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії;

продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях місце торгівлі не обладнане РРО або КОРО.

За результатами перевірки контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року, яким нараховано штрафні санкції у розмірі 23800, 00 грн.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року підлягає до скасування, у зв`язку з відсутністю порушень, за які застосовано штрафні санкції, а також внаслідок незаконності призначення та проведення фактичної перевірки.

У своїх доводах позивач посилалась на відсутність, передбачених п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, підстав призначення та проведення фактичної перевірки, з огляду на відсутність у контролюючого органу інформації про порушення нею вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв.

Позивач стверджує, що 26.02.2021 співробітники контролюючого органу взагалі не з`являлись за місцем здійснення нею господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, позивач повідомляє у позові, що фактично за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюють діяльність два підприємця, а саме: ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку та здійснює продаж продуктів харчування, та ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює реалізацію підакцизних товарів, має ліцензію та зареєстрований РРО.

Позивач стверджує, що вона - ФОП ОСОБА_1 не здійснює реалізацію підакцизних товарів, у т.ч. 22.02.2021 року ФОП ОСОБА_1 не реалізовувала підакцизні товари та не проводила таку операцію через банківській термінал.

Натомість, 22.02.2021 року проведена перевірка ФОП ОСОБА_2 , під час якої не було встановлено порушень.

Таким чином, посилаючись на те, що факт продажу ФОП ОСОБА_1 підакцизних товарів без ліцензії та застосування РРО є недоведеним, позивачка звернулась до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року замінений первинний позивач - Головне управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на його правонаступника - відокремлений підрозділ Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495; 73022, м. Херсон, пр. Ушакова, 75).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання підготовчим засіданням.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022 року №11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року, справа №540/6419/21 передана судді Лебедєвій Г.В.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної судової справи №540/6419/21.

Ухвалою від 27.03.2023 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв до провадження справу №540/6419/21, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 24 квітня 2023 р. -12:30 год.

У підготовче судове засідання, призначене на 24.04.2023 року, з`явився представник відповідача. Позивач не з`явився, повідомлявся належним чином.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 24.04.2023 року, відклав підготовче засідання на 24.05.2023 року.

У підготовче судове засідання, призначене на 24.05.2023 року, з`явився представник відповідача. Позивач не з`явився, повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 540/6419/21 до судового розгляду по суті на 28.06.2023 року на 10:30 год.

У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті 28.06.2023 року, з`явився представник відповідача. Позивач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представник відповідача після надання пояснень у вступному слові не заперечував щодо проведення дослідження письмових доказів та подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до наявного у справі відзиву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відповідач позов не визнає, з огляду на таке.

Щодо правомірності проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач зазначив, що перевірку проведено на підставі наказу від 02.02.2021 року №79Ж-1.

Зазначений наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідач зазначає, що положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України передбачають здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального покладені на відповідача.

Відповідач наголошує, що перевірка проводилась за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

По суті порушення, 22.02.2021 о 14:32:29 перевіряючим здійснено розрахункову операцію та придбано олію соняшникову рафіновану 05, л на суму 29,50 грн., молоко 900 мл на суму 24, 50 грн. та пиво алкогольне «Янтар Світле» - 1, 2 л. на суму 35, 50 грн. Усього придбано товарів на суму 89, 50 грн. Розрахунок за придбаний товар проведено банківською карткою через термінал «Приватбанку», що використовував позивач під час розрахунків.

Підтвердженням розрахункової операції є чек банківського терміналу №384, що належить ФОП ОСОБА_1 , та зазначено на чеку.

Сума придбаного товару збігається з сумою, що зазначена у чеку банківського терміналу ФОП ОСОБА_1 .

Придбаний товар у ФОП ОСОБА_1 зафіксований також фотофіксацією, що зазначено в акті фактичної перевірки та є підтвердженням придбання алкогольного пива.

На підставі викладеного відповідач стверджує, що 22.02.2021 було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

26.02.2021 року о 10:40 на підставі наказу №79 Ж-1, направлення на проведення фактичної перевірки №262, №263 здійснено вихід за місцем здійснення діяльності позивача та проведено фактичну перевірку, якою встановлено порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Особа, що здійснювала розрахункову операцію відмовилась від ознайомлення з направленнями та отримання копії наказу на перевірку, про що складений акт відмови від 26.02.2021 №140/21-22-07-06.

Встановлені перевіркою порушення зафіксовані в акті фактичної перевірки від 26.02.2021 №641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 .

На підставі висновків акту фактичної перевірки №641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 прийняте податкове повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 23800, 00 грн.

Як зазначає відповідач, штрафна санкція у розмірі 23800, 00 грн. складається з суми штрафу у розмірі 17000, 00 грн. - за здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі та штрафної санкції у розмірі 6800, 00 грн. за продаж алкогольних напоїв у невизначених місцях торгівлі місце торгівлі не обладнане РРО, у якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів.

Враховуючи вищезазначене, відповідач переконує, що фактична перевірка проведена на законних підставах, а прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкове повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року відповідач вважає обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

У матеріалах справи наявна відповідь на відзив, у якій позивач, всупереч доводам відповідача у відзиві про те, що 22.02.2021 ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію алкогольного напою без ліцензії, зазначила, що долучена до відзиву фотографія та чек терміналу на суму 89, 50 грн. не є належним доказом та не підтверджує факт реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольного напою.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлені наступні обставини та факти.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що 22.02.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на підставі пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, проведено контрольну розрахункову операцію до початку перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , господарська одиниця: магазин за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено Акт № 2/21-22 від 26.02.2021 року.

Як зафіксовано актом № 2/21-22 від 26.02.2021 року, 22.02.2021 о 14:32 проведено розрахункову операцію на суму 89, 50 грн., а саме придбано олію соняшникову рафіновану 05, л на суму 29,50 грн., молоко 900 мл - 24, 50 грн., алкогольне пиво «Янтар Світле» - 1, 2 л. - 35, 50 грн. підакцизний товар. Розрахункову операцію проведено через банківський термінал банківською карткою. Покупцю видано чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021.

26.02.2021 року о 10:40 год., на підставі наказу від 02.02.2021 року №79-Ж1, направлень на проведення перевірки від 26.02.2021 року №262/21-22-07-06 та №263/21-22-07-06, посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведена фактична перевірка господарської одиниці магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Особа, що здійснювала розрахункову операцію відмовилась від ознайомлення з направленнями та отримання копії наказу на перевірку, про що складений акт відмови від 26.02.2021 року №140/21-22-07-06.

На момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування.

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки, зареєстрований в органі ДПС 01.03.2021 року за номером 641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 .

Як зазначено в акті від 01.03.2021 року № 641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 , реєстратор розрахункових операцій - відсутній, Книга обліку розрахункових операцій на РРО відсутня; ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня.

В ході перевірки встановлено:

за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюють діяльність ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , яка має відділ у магазині;

22.02.2021 о 14:32 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перевіряючим здійснено розрахункову операцію на суму 89, 50 грн., а саме придбано олію соняшникову рафіновану 05, л на суму 29,50 грн., молоко 900 мл - 24, 50 грн., алкогольне пиво «Янтар Світле» - 1, 2 л. - 35, 50 грн. підакцизний товар. Оплату проведено банківською карткою через термінал. Покупцю видано чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021 о 14:32 на всю суму операції 89, 50 грн. чек додається до акту. Згідно банківського чеку банківський термінал зареєстрований за ФОП ОСОБА_1 ;

згідно бази даних Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі реєстратор розрахункових операцій не зареєстрований, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня.

На підставі викладеного встановлено: здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії; продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях місце торгівлі не обладнане РРО або КОРО у яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв.

Висновок перевірки: порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Додатками до акту фактичної перевірки є: чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021, перелік товару, акт КРО, акт відмови, фотофіксація.

07.04.2022 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі акту фактичної перевірки від 01.03.2021 року № 641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення №6, яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 23 800,00 грн.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій, застосована сума штрафних санкцій складається з суми штрафної санкції у розмірі 17000, 00 грн. за порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР - здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі, а також штрафної санкції у розмірі 6800, 00 грн. за порушення ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв у невизначених місцях торгівлі місце торгівлі не обладнане РРО, у якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням №6 від 07.04.2021 року, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, посилаючись на те, що вона не здійснює реалізацію підакцизних товарів, у т.ч. 22.02.2021 року ФОП ОСОБА_1 не реалізовувала підакцизні товари та не проводила таку операцію через банківській термінал.

Позивачка зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюють діяльність два підприємця, а саме: ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку та здійснює продаж продуктів харчування, та ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює реалізацію підакцизних товарів, має ліцензію та зареєстрований РРО.

Відповідач у свою чергу стверджує, що підтвердженням розрахункової операції з реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольного напою є чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021, який (термінал) належить ФОП ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2022 року по справі №815/1978/18 навів такі правові висновки: «Норма цього підпункту (пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України) дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального покладені на відповідача (мається на увазі орган ДПС). Контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.»

Отже, у даному випадку, підставою для проведення контролюючим органом фактичної перевірки позивача, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, яка не передбачає наявності у контролюючого органу інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, суд вважає правомірним проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

З огляду на зазначене суд відхиляє доводи позивача щодо того, що перевірка була незаконною, у зв`язку з не зазначенням конкретних підстав для такої перевірки, що спростовано судом.

Відповідно до п. 80.4, п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як встановлено судом з матеріалів справи, посадові особи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі були допущені до проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазин за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Особа, що здійснювала розрахункову операцію відмовилась від ознайомлення з направленнями та отримання копії наказу на перевірку, про що складений акт відмови від 26.02.2021 року №140/21-22-07-06.

Стосовно суті встановлених в акті фактичної перевірки від 01.03.2021 року № 641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 порушень суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у справі Закон застосовується у редакції від 01.01.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Стаття 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР регламентує питання щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального

Відповідно до абз. ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції від 01.01.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Стаття 15-3 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР встановлює обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Відповідно до цієї статті, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, - у невизначених для цього місцях торгівлі.

Стаття 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР передбачає відповідальність за порушення норм цього Закону.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Як встановлено судом, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №6 від 07.04.2021 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, у зв`язку зі здійсненням реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі, а також ст. 15-3 Закону №265/95-В за продаж алкогольних напоїв у невизначених місцях торгівлі.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи у співставленні з вищевказаними нормами Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, суд дійшов таких висновків.

Матеріалами, складеними за результатами фактичної перевірки, доведено, що 22.02.2021 ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію алкогольного напою без ліцензії.

22.02.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на підставі пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодекс України, проведено контрольну розрахункову операцію до початку перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , господарська одиниця: магазин за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено Акт № 2/21-22.

Як зафіксовано актом № 2/21-22 від 26.02.2021 року, 22.02.2021 о 14:32 проведено розрахункову операцію на суму 89, 50 грн., а саме придбано олію соняшникову рафіновану 05, л на суму 29,50 грн., молоко 900 мл - 24, 50 грн., алкогольне пиво «Янтар Світле» - 1, 2 л. - 35, 50 грн. підакцизний товар. Розрахункову операцію проведено через банківський термінал банківською карткою. Покупцю видано чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021.

За результатами фактичної перевірки, оформленої актом від 01.03.2021 року № 641/21-22/РРО/ НОМЕР_1 , відповідачем встановлено, що реєстратор розрахункових операцій - відсутній, Книга обліку розрахункових операцій на РРО відсутня; ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня.

Також перевіркою встановлено, що чек №384 від 22.02.2021 виданий банківським терміналом, який зареєстрований за ФОП ОСОБА_1 .

Додатками до акту фактичної перевірки є: чек банківського терміналу №384 від 22.02.2021.

Судом досліджено вказаний чек на суму 89, 50 грн. (загальна сума розрахункової операції), з якого дійсно вбачається приналежність банківського терміналу ФОП ОСОБА_1 .

Що стосується доводів позивача про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюють діяльність два підприємця, а саме: ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку та здійснює продаж продуктів харчування, та ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює реалізацію підакцизних товарів, має ліцензію та зареєстрований РРО.

Позивачем надано до суду копію Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданої ФОП ОСОБА_2 за адресою місця торгівлі АДРЕСА_1 , відділ магазину, 91,90 кв.м., терміном дії з 01.08.2020 по 01.08.2021.

Однак, вказані обставини не спростовують факт реалізації 22.02.2021 року алкогольного напою без ліцензії із застосуванням для оплати банківського терміналу, що належить саме ФОП ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд погоджується з висновками контролюючого органу про здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії; продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях місце торгівлі не обладнане РРО або КОРО, у яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, що є порушеннями ст. 15 та ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, відповідальність за які передбачена ст. 17 цього ж Закону.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, враховуючи підтвердження висновків відповідача про порушення позивачем у перевіряємий період ст.15 та ст. 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (зі змінами), суд вважає, що підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року та задоволення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат, які складаються з витрат на сплату судового збору, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 242-246, 250, 255-258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6 від 07.04.2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495; 73022, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.08.2023 року.

Суддя Г.В. Лебедєва

.