Справа № 140/3542/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3542/23 пров. № А/857/10899/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевич Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 140/3542/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

суддя в 1-й інстанції Каленюк Ж.В., час ухвалення рішення 26.05.2023 року, місце ухвалення рішення м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУНП в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу ГУНП в Рівненській області від 20 лютого 2023 року №174 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що обіймає посаду начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області (далі відділення поліції №1 №1 Дубенського РВП). Пунктом 3 спірного наказу до нього застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 1, абзацу другого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 7 частини першої статті 3, пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у неналежній організації службової діяльності підпорядкованого особового складу, проявленій безконтрольності за дотриманням транспортної дисципліни підлеглим, а також неналежній організації індивідуально-профілактичної діяльності.

На думку позивача, наказ в частині, що його стосується, є протиправним і підлягає скасуванню. Наказ по суті ґрунтується на результатах службового розслідування, проведеного у зв`язку зі складанням 06 лютого 2023 року адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) капітаном поліції ОСОБА_2 та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП. Висновками службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 . Водночас умовами, які сприяли вчиненню дисциплінарного проступку ОСОБА_2 , на думку відповідача, є недостатній керівний вплив на зміцнення дисципліни і законності зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП ОСОБА_1 , безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

Позивач із таким висновком не погоджується та зазначив, що на момент зупинки автомобіля ОСОБА_2 перебував поза службою, без поліцейського однострою та вогнепальної зброї. На момент винесення оскаржуваного наказу, будь-якого судового рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 КУпАП, не було.

Позивач просив звернути увагу, що ним як керівником відділення поліції систематично проводяться оперативні наради, на яких працівникам суворо наголошується на дотриманні службової, трудової дисципліни, правил поведінки в побуті, етики як в робочий час, так і поза роботою, дотримання та виконання вимог наказу із заходів безпеки при поводженні зі зброєю. Також регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників управління. Висновок про те, що причиною проступку з боку ОСОБА_2 слугував недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності щодо виконання позивачем своїх службових обов`язків; матеріали службового розслідування не містять жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку, що дискредитує та підриває авторитет поліції. Перелік виявлених службовим розслідуванням недоліків фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і у спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним, неконкретизованим. Оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у цьому випадку має місце порушення принципу індивідуальної відповідальності.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 140/3542/23 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час проведення службового розслідування встановлювались причини та умови, які сприяли вчиненню поліцейським ОСОБА_2 дисциплінарного проступку. Враховуючи те, що ОСОБА_1 ставилась у вину безконтрольність за діями підлеглих, то саме у наданому ним поясненні останній вказував, що здійснює такий контроль. Однак у ході проведення службового розслідування встановлено неналежну якість та неефективність такого контролю.

Таким чином, на думку відповідача, вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку стало можливим внаслідок неналежно проведеної профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушень дисципліни, законності та інших надзвичайних подій серед особового складу підрозділу зі сторони начальника ВП №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 , що є порушенням вимог пунктів 6, 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, адже саме керівник в системі правоохоронних органів несе відповідальність за дії своїх підлеглих та повинен вживати вичерпних заходів для дотримання особовим складом службової дисципліни.

У ході службового розслідування було встановлено та доведено факт вчинення дисциплінарного проступку підлеглим позивача ОСОБА_2 , який став можливим внаслідок особистих негативних якостей та низького рівня самодисципліни ОСОБА_2 , свідомого ігнорування ним положень Закону України Про Національну поліцію, вимог Правил етичної поведінки поліцейських, нехтування Правилами дорожнього руху.

При цьому умовами, які сприяли вчиненню дисциплінарного проступку є недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 на зміцнення дисципліни і законності, проявлена ним безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

Відповідач вважає доведеним факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем матеріалами, зібраними у ході проведення службового розслідування, тому дії щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 140/3542/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано спірне дисциплінарне стягнення. Зокрема, відповідач не надав будь-яких доказів, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених посадою, у тому числі, здійснення контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. Відповідач також не довів суду необхідність застосування до ОСОБА_1 такого стягнення як сувора догана та не обґрунтував неможливість або недоцільність накладення м`якшого дисциплінарного стягнення, зокрема у вигляді зауваження. Тобто відповідач не довів співмірність накладеного дисциплінарного стягнення із характером виявлених, на думку відповідача, порушень.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з липня 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року в Національній поліції України, в тому числі з 02 лютого 2021 року на посаді начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП, що підтверджується копією послужного списку, біографічною довідкою, наказом ГУНП в Рівненській області від 02 лютого 2021 року №17 о/с (а.с.30-52, 92 зворот).

06 лютого 2023 року до ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт начальника Управління головної інспекції ГУНП в Рівненській області про організацію проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником поліції ОСОБА_2 (а.с.106).

Відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області від 06 лютого 2023 року №267 Про призначення службового розслідування наказано провести службове розслідування за фактом складення адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Дубенського РВП капітана поліції ОСОБА_2 (а.с.107).

Як вбачається із висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 від 20 лютого 2023 року (а.с.112-138), дисциплінарна комісія, провівши службове розслідування, встановила, що 06 лютого 2023 року о 01:05 працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП в Рівненській області) складено адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Дубенського РВП капітана поліції ОСОБА_2 . Працівниками УПП в Рівненській області виявлено, що водій ОСОБА_2 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Також на капітана поліції ОСОБА_2 працівниками УПП в Рівненській області складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122-2 КУпАП та винесено адміністративну постанову за частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях капітана поліції ОСОБА_2 встановлені явні порушення вимог службової дисципліни, недотримання статті 18 Закону України Про Національну поліцію, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, вимог Національної поліції України, керівництва ГУНП в Рівненській області, неетичному спілкуванні із працівниками поліції під час оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, намаганні уникнути відповідальності, у порушенні комендантської години, а також невиконання законних вимог працівників УПП в Рівненській області щодо проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на місці зупинки та у медичному закладі. Дана подія стала можливою внаслідок особистих негативних якостей та низького рівня самодисципліни ОСОБА_2 , свідомого ігнорування ним положень Закону України Про Національну поліцію, вимог Правил етичної поведінки поліцейських, нехтування Правилами дорожнього руху.

Висновком службового розслідування також встановлено, що умовами, які сприяли вчиненню зазначеного дисциплінарного проступку, є недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 на зміцнення дисципліни і законності, проявлена ним безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія рекомендувала за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про національну поліцію, пункту 1, абзацу другого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 7 частини першої статті 3 та пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у неналежній організації службової діяльності підпорядкованого особового складу, проявленій безконтрольності за дотриманням транспортної дисципліни підлеглим, а також неналежній організації індивідуально-профілактичної діяльності до начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

На підставі висновку службового розслідування начальником ГУНП Рівненській області виданий наказ від 20 лютого 2023 року №174 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, пунктом 3 якого до начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с.200-202).

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII Про Національну поліцію (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706; далі - Правила №1179).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як установлено частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893.

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, про невиконання вимог яких з боку позивача зазначено у спірному наказі, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Пунктом 1 розділу І Правил №1179 визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих (абзац другий пункту 3 розділу V Правил №1179).

Як підтверджено матеріалами справи, службове розслідування проводилось щодо факту порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 .

За результатами проведеного службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 було складено висновок службового розслідування від 20 лютого 2023 року, на підставі якого і був прийнятий наказ від 20 лютого 2023 року №174, пунктом 3 якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани до позивача.

У спірному наказі встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, а саме позивач притягнутий до відповідальності як керівник, який зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

За змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №808/1089/17 керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

Отже, керівник може бути притягнутий до відповідальності за неналежну організацію та координацію саме роботи підлеглих.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами службового розслідування не встановлено жодних фактів з посиланням на обов`язкові законодавчі приписи, за яких позивач мав безпосередній обов`язок здійснювати контроль за дотримання дисципліни та законності стосовно підлеглих йому працівників в період поза несення ними служби, як і не вказав, які ж саме дії мав вчиняти позивач із забезпечення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення підлеглими поліцейськими порушень дисципліни в поза робочий час.

Позивач же покликається на проведення оперативних нарад з працівниками відділення поліції, ознайомлення їх як із нормативно-правовими актами, які регулюють службову діяльність працівників поліції, так і з вказівками, дорученнями ГУНП в Рівненській області. Так у січні 2023 року на оперативній нараді працівників відділення поліції №1 Дубенського РВП доведено доручення від 05 січня 2023 року Про укріплення службової дисципліни (а.с.61-65), з яким також був ознайомлений ОСОБА_2 (а.с.66-68). У такий спосіб відбувалося ознайомлення особового складу відділення поліції із вимогами Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, наказом Національної поліції України від 19 вересня 2022 року №507 Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни (а.с.63-71). Також, як зазначає позивач, ним регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників управління.

З висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача, вбачається, що дисциплінарною комісією фактично не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Перелік виявлених цим службовим розслідуванням порушень фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження, оскільки в ході службового розслідування дисциплінарною комісією не витребовувались та не досліджувались необхідні докази, які б підтверджували чи спростовували вказані обставини.

В порушення вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893 висновок службового розслідування в частині, що стосується позивача, не містить обставин щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (часу, місця, способу його вчинення, об`єктивна та суб`єктивна сторона).

Відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог Закону №580-VIII, Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських.

З мотивів вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано спірне дисциплінарне стягнення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 140/3542/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 02.08.2023 року