Справа № 807/897/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 807/897/16 пров. № А/857/12131/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гудима Л.Я., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Василюк В.Б.

за участі представника позивача: Репарюк М.І.;

представника відповідача: Блага О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року (рішення ухвалене о 10:23 хв. у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Луцович М.М.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № від 02.07.2016 року, прийняте щодо суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 за збільшеним податковим зобов`язанням 7722,65 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4825,97 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № від 02.07.2016 року, яким донараховано податку з доходів фізичних осіб на суму 611674,26 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 152918,57 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № 004401303 від 02.07.2016 року, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 433,02 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № від 02.07.2016 року, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 5829,08 грн., визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № від 92.07.2016 року, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 510,00 грн., визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу ДПІ у Рахівському районі № Ф- від 21.06.2016 року, яким донараховано податкове зобов`язання на загальну суму 295837,64 грн., визнання протиправним та скасування рішення № 004421300 від 02.07.2016 року, яким донараховано 9606,77 грн. єдиного соціального внеску та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4803,38 грн., визнання протиправним та скасування рішення № від 02.07.2016 р., яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 37584,65 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ДПІ у Рахівському районі проведено позапланову документальну перевірку, за результатами, якої винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу безпідставно нараховані податкові зобов`язання та штрафні санкції, винесені рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Рахівському районі було складено акт перевірки від 08 квітня 2016 року № 5/17-00/ НОМЕР_1 про результати планової документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 25 лютого 2011 року по 31 грудня 2015 року.

Згідно акту від 08 квітня 2016 року 5/17-00/ при перевірці використано: отримані видаткові та податкові накладні (частково); декларації про одержані доходи звіти про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску; вантажно-митні декларації; договори (частково); книги заробітної плати; акт планової документальної перевірки № 45/1751/ від 11 квітня 2012 року.

На виконання вимог посадових осіб контролюючого органу, позивачем не надано інформацію щодо наявності залишків товарно-матеріальних цінностей, наявності дебіторської/кредиторської заборгованостей, наявності у власності виробничих об`єктів, земельних ділянок, складських та офісних приміщень.

ФОП ОСОБА_1 не надано наступні документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань: договори, угоди контракти щодо здійснення господарської діяльності; виписки про рух коштів з банківських рахунків, відкритих для господарської діяльності; видані податкові та видаткові накладні; розрахунково-платіжні про виплату заробітної плати найманим працівникам; документальне підтвердження отриманого доходу та документальне підтвердження понесення витрат, що безпосередньо пов`язані з отриманням доходу, за період, що перевірявся; інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів.

Згідно акту перевірки від 08 квітня 2016 року № 5/17-00/ НОМЕР_1 , вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст.177, п. 177.2 ст. 177 ПК України, в результаті чого донараховано до сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 921959,38 грн. у тому числі: за 2013 рік в сумі 136744,30 грн.; за 2014 рік в сумі 309038,16 грн.; за 2015 рік в сумі 476176,92 грн.;

- пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України, а саме встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2165,10 грн. за період з 15 листопада 2008 року по 08 травня 2014 року;

- п. 51.1 ст. 51, п. б п. 176.2 ст. 176 ПК України в частині доповнення, в частині неподання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за третій квартал;

- пп. 168.1.1, п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України в результаті чого виявлено прострочену кредиторську заборгованість по податку на доходи фізичних осіб на суму в розмірі 7722,65 грн.;

- п. 3.2 п. 3 "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування " від 20 вересня 2013 року № 1628/24160, п. 4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме ФОП ОСОБА_1 не подано звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015 рік;

- ч. 1 п. 2 ст. 6, ч. 2 п. 1 ст. 7 розділу ІІІ, п. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", перевіркою донараховано єдиного внеску в сумі 238402,53 грн., в тому числі: за 2011 рік в сумі 33337,68 грн.; за 2012 рік в сумі 36297,24 грн.; за 2013 рік в сумі 38202,62 грн.; за 2014 рік в сумі 40569,85 грн.; за 2015 рік в сумі 89995,14 грн;

- п. 3.1 розділу ІІІ Порядку № 454, ч. 1,2 п. 2 ст. 6, ч. 1 п. 1 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", перевіркою донараховано єдиного внеску: за 2012 рік в сумі 36297,24 грн.; за 2013 рік в сумі 38202,62 грн.; за 2014 рік в сумі 40569,85 грн.; за 2015 рік в сумі 89995,14 грн.;

- п. 3.1 розділу ІІІ Порядку № 454, ч. 1.2 п. 2 ст. 6, ч. 1 п. 1 ст. 7 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", перевіркою донараховано єдиного соціального внеску за липень 2015 року на загальну суму 9606,77 грн., в т.ч. за ставкою 42,72 % в сумі 8860,13 грн., за ставкою 3,6 % в сумі 746,64 грн.

Позивачем 21 квітня 2016 подано до ДПІ у Рахівському районні заперечення на акт перевірки від 08 квітня 2018 року № 5/17-00/, в яких він зазначив, що у зв`язку з тим, що були втрачені банківські документи при проведенні документальної перевірки просить врахувати додані документи при проведенні додаткової перевірки.

У зв`язку з вищенаведеним запереченнями на акт перевірки, рішення за результатами планової документальної перевірки відповідачем не приймалися та на підставі наказу ДПІ у Рахівському районі від 01 червня 2016 року № 63 з 01 червня 2016 року по 07 червня 2016 року проводилась позапланова документальна невиїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 25.02.2011 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 16 червня 2016 року за № 10/13-00/ НОМЕР_1 .

Згідно акту при перевірці використано: отримані (видані) видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури, акти списання матеріалів; акти виконаних робіт (надання послуг), виписки з банківських рахунків про рух коштів на рахунку, квитанції та чеки оплати (частково) згідно опису; декларації про одержані доходи, звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, платіжні відомості; вантажно-митні декларації; договори (частково) згідно опису; книги заробітної плати; акт планової документальної перевірки № 45/1751/ від 11 квітня 2012 року; акту планової документальної перевірки № 5/17-00/ від 08 квітня 2016 року.

В заяві платника, яка була подана з переліком документів для проведення перевірки вказано відсутність інших документів, які свідчать про наявність витрат та доходів, пов`язаних з веденням підприємницької діяльності у періоді, що перевірявся 2013-2015 року, крім тих, які були зазначені в описі.

Вказаною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено наступні порушення:

- пп.16.1.2 п. 16.1 ст.16. п. 177.10 ст. 177, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано до сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб в сумі 611674,26 грн., в т.ч.: за 2013 рік в сумі 85995,48 грн.; за 2014 рік в сумі 215983,86 грн.; за 2015 рік в сумі 309694,92 грн.;

- пп. 177.5.1 п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2165,10 грн. за період з 15.11.2008 р. по 08.05.2014 р.;

- п. 51.1 ст. 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу, в частині неподання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку на третій квартал 2014 року;

- пп. 168.1.1, п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 а ст. 176 Податкового кодексу, в результаті чого виявлено прострочену кредиторську заборгованість по податку на доходи фізичних осіб на суму в розмірі 7722,65 грн.;

- п. 3.2. п. 3 "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме ФОП ОСОБА_1 не подано звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015 рік;

- ч. 1 п. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7розділу ІІІ, п. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", перевіркою донараховано єдиного внеску в сумі 286230,87 грн., в тому числі: за 2011 рік в сумі 33337,68 грн.; за 2013 рік в сумі 79218,33 грн.; за 2014 рік в сумі 83679,72 грн.; за 2015 рік в сумі 89995,14 грн.;

- п. 3.1 розділу ІІІ Порядку № 454, ч. 1,2 п. 2 ст. 6, ч. 1 п. 1 ст. 7 розд. ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", перевіркою донараховано єдиного соціального внеску за липень 2015 року на загальну суму 9606,77 грн., в т.ч. за ставкою 42,72 % в сумі 8860,13 грн., за ставкою 3,6 в сумі 746,64 грн.

23 червня 2016 року до ДПІ у Рахівському районі надійшли заперечення позивача на акт позапланової перевірки від 16 червня 2016 року № 10/13-00/.

ДПІ у Рахівському районі листом від 01 липня 2016 року № 2066/10/1300 надано відповідь на заперечення до акт перевірки, в яких зазначено, що вказаною перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, однак згідно поданого заперечення до акту перевірки, відсутні конкретні зауваження та додаткові документи, які б свідчили про неправомірність донарахованих сум, у зв`язку з чим не має підстав для перегляду результатів перевірки, відображених у висновку до акта перевірки від 16 червня 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акту перевірки від 16 червня 2016 року № 10/13-00/, ДПІ у Рахівському районі винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п на загальну суму 12547,62 грн., в т.ч за податковим зобов`язанням 7722,65 грн. та штрафні (фінансові) санкції 4825,97 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 02 липня 2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 764592,83 грн., в т. ч. за податковими зобов`язаннями 611674,26 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 152918,57 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № , яким позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 433,02 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5829,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.;

- рішення від 02 липня 2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача засновано штрафну санкцію у розмірі 4803,38 грн.;

- рішення від 02 липня 2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача засновано штрафну санкцію у розмірі 37584,65 грн.;

- вимогу про сплату боргу від 21 червня 2016 року № Ф- у сумі 295837,64 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 75.1.2 ст. 175 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, визначеної п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Відповідно до пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідачем у період 21 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року проводилась планова документальна виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 25 лютого 2011 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 5/17-00/ від 08 квітня 2016 року.

Як встановлено судом та підтверджується актом про результати позапланової невиїзної перевірки від 16 червня 2016 року № 10/13-00/, така перевірка проведена у відповідності до вимог податкового законодавства на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Висновки позапланової документальної невиїзної перевірки позивача, згідно акту від 16 червня 2016 року № 10/13-00/ узгоджуються з висновками попередньої документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 08 квітня 2016 року № 5/17-00/

Згідно пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Таким чином, ДПІ у Рахівському районі правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 12547,62 грн., в т. ч. за податковим зобов`язанням - 7722,65 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4825,97 грн.

Щодо встановлених контролюючим органом сум простроченої заборгованості зі сплати ПДФО, утриманого податковим агентом в сумі 7722,65 грн., слід розуміти, що це суми утриманого податку на доходи фізичних осіб із виплачених/нарахованих доходів найманим працівникам у вигляді заробітної плати, які податковий агент (ФОП ОСОБА_2 ) зобов`язаний був вчасно та в повному обсязі перерахувати до відповідного бюджету.

Однак, платником податків не було виконано в повному обсязі функції податкового агента, а саме - належні суми ПДФО до бюджету не сплачено. Відповідно до вимог ПК України, контролюючим органом визначено належні до сплати суми основного платежу по ПДФО та правомірно застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02 липня 2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 16.1.2 п. 161. ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати (11470,00 грн. за 2013 рік та 12180,00 грн. за 2014-2015 роки), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 (в 2013-2014 роках) та 20 (в 2015 році) відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першого цього пункту.

Відповідно до пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.

Апеляційним судом встановлено, що перевіркою проведено річний перерахунок податку з доходів фізичних осіб за 2013, 2014 та 2015 роки.

Результатами перевірки визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб встановлено розбіжність між даними податкових декларацій та даними перевірки. Так, позивачам визначено, суму податку, що підлягає сплаті до бюджету за 2013 рік - 1035,00 грн., а за даними перевірки - 87030,48 грн. (різниця - 85995,48 грн.); за 2014 рік позивачем визначено - 1098,00 грн., перевіркою - 217081,86 грн. (різниця - 215983,86 грн.) та за 2015 рік позивачем визначено - 0 грн., а за даними перевірки - 309694,92 грн. (різниця - 309694,92 грн.).

Відтак, позивачем занижено дохід на 611674,26 грн. Допущені позивачем порушення відбулися за рахунок завищення витрат, які не підтверджені документально та не є безпосередньо пов`язаними з отриманням доходу.

Таким чином, контролюючим органом правомірно донараховано податковим повідомленням-рішенням № від 02 липня 2016 до сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 611674,26 грн., в т.ч: за 2013 рік - 85995,48 грн.; за 2014 рік - 215983,86 грн.; за 2015 рік - 309694,92 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі - 152918,57 грн.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № суд зазначає наступне.

Згідно п. 51.1 ст. 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Згідно з пп. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відтак, позивачем в порушення вищевказаних норм не подано податкову звітність за формою 1 - ДФ за третій квартал 2014 року.

Відповідачем, у зв`язку із встановленням порушення п. 51.1 ст. 51, пп "б" п. 176,2 ст.176 ПК України правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2016 року № , яким до ФОП ОСОБА_1 було засновано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 02 липня 2016 року № та № суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Перевіркою встановлено несвоєчасно сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2165,10 грн. за період з 15.11.2008 по 08.05.2014 рр., чим порушено пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Станом на момент здійснення перевірки позивачем затримано сплату узгодженого зобов`язання, суд погоджується з доводами контролюючого органу про наявність підстав для застосування відповідачем штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення 02 липня 2016 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 433,02 грн. та № , яким до позивача застосовано штрафні санкцій у розмірі 5829,08 грн.

Щодо рішення від 02 липня 2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон 2464) платниками єдиного внеску є - фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Згідно з п. 3 ст. 7 Закону 2464 нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 1 Закону 2464 максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону 2464 для осіб, які зокрема, отримують (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

У зв`язку з не наданням ФОП ОСОБА_1 для перевірки необхідних документів (що вже встановлено судом та підтверджується актами перевірок від 08.04.2016 року та 16.06.2016 року) проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до декларацій про майновий стан та доходи поданих до ДПІ у Рахівському районі та враховуючи акт попередньої документальної перевірки, ФОП ОСОБА_1 мав чистий оподатковуваний дохід протягом 12 місяців в 2011 році, протягом 6 місяців в 2012 році, протягом 6 місяців в 2013 році, протягом 6 місяців в 2014 році та протягом 12 місяців в 2015 році.

Отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, і за рахунок не подання звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями за 2015 рік відбулося заниження єдиного внеску в сумі 286230,87 грн., в т.ч: за 2011 рік - 33337, 68 грн.; за 2013 рік - 79218,33 грн.; за 2014 рік - 83679,72 грн.; за 2015 рік - 89995,14 грн.

За допущені порушення ч. 1 п. 2 ст. 6, ч. 2 п. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону 2464, перевіркою правомірно донараховано суму податкових зобов`язань єдиного внеску за період що перевірявся, в сумі 286230,87 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 37584,65 грн., а тому відсутні підстави для скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 02 липня 2016 року № .

Щодо скасування рішення про застування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02 липня 2016 року № , суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 6 Закону 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 6 Закону 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 7 Закону 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 5 ст. 8 Закону 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Відповідно до класу професійного ризику становить: в період 2011-2014 рр. - 37,30 % (клас ризику 24); з 01.01.2015 - 42,72 (клас ризику 66).

Згідно з п. 7 ст. 8 Закону 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 2, 6 - 8 частини першої статті 4 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині дев`ятій цієї статті), встановлюється у розмірі 3,6 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 3.1 розділу ІІІ Порядку № 454, ч. 1,2 п. 2 ст. 6, ч.1 п. 1 ст. 7 Закону 2464 здійснено нарахування заробітної плати працівникам підприємства за липень 2015 року, внаслідок чого виникло заниження фонду оплати праці для нарахування єдиного соціального внеску.

Контролюючим органом правомірно донараховано єдиного соціального внеску за липень 2015 року на загальну суму 9606,77 грн.,в т.ч. за ставкою 42,72 % в сумі 8860,13 грн. та за ставкою 3,6 % в сумі 746,64 грн.

Щодо посилань позивача про здійснення передоплати ЄСВ за липень 2015 року, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не було подано звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2015 року, що призвело до ненарахування платником самостійно вказаних сум ЄСВ.

Згідно п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону 2464 за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску, тобто застосовано штрафну фінансову санкцію в розмірі 4803,38 грн. Таким чином, рішення про застосування штрафних санкцій № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону 2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вказані положення Закону кореспондуються також із положеннями Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Мінфін № 449 від 20.04.2015р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція), пунктом 1 розділу VI якої встановлено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно п. 4 розділу VI вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Апеляційним судом встановлено, що актом перевірки від 16 червня 2016 року, що оскаржена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21 червня 2016 року № Ф-, сформована на підставі акту позапланової документальної невиїзної перевірки, оскільки перевіркою донараховано єдиного соціального внеску в загальній сумі 295837,64 грн.

Заборгованість відповідача зі сплати єдиного внеску у розмірі 295837,64 грн. підтверджується, наявною в матеріалах справи копією облікової картки платника податків.

Відтак, розмір визначеної в оскаржуваній вимозі недоїмки позивача зі сплати єдиного внеску підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.

Оскаржена вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована відповідачем правомірно, а тому скасуванню не підлягає.

Щодо посилання позивача на наявність розбіжностей у висновках актів перевірки від 08 квітня 2016 року та від 16 червня 2016 року, суд зазначає наступне.

Розбіжності у донарахованих сумах податків і зборів в актах документальної планової (акт від 08 квітня 2016 року № 5/17-00/) та позапланової (акт від 16 червні 2016 року № 10/13-00/) перевірках виникли за рахунок надання платником податків додаткових первинних документів та інформації при проведенні позапланової документальної перевірки. Такий факт підтверджує складений опис документів наданих для перевірки платником податків контролюючому органу.

З`ясовуючи, чи направлявся контролюючим органом позивачу запит із зазначенням переліку ненаданих платником податку документів відповідно до вимог Методичних рекомендацій, суд встановив, що контролюючий орган звертався до ФОП ОСОБА_2 із запитом про надання інформації та документів від 21.032016 р. № 807/10/1300 та повторним запитом від 30.03.2016 р. № 911/1300.

Щодо твердження позивача про вилучення та не повернення йому документів первинного бухгалтерського обліку, суд зазначає, що відповідно до опису наданих та повернутих первинних документів, після проведення документальної планової виїзної перевірки, контролюючим органом такі були повернуті позивачу, про що свідчить підпис ФОП ОСОБА_1 про отримання документів згідно переліку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки позивачем для перевірки не було надано в повному обсязі документи необхідні для визначення загального оподатковуваного доходу, для визначення чистого оподатковуваного доходу перевіркою враховано загальний оподатковуваний дохід, відображений позивачем в його податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2013-2015 роки поданих до ДПІ у Рахівському районі.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у справі №807/897/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 02.08.2023