Справа № 300/2701/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2023 р. справа № 300/2701/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватної фірми "Богдан і К" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 129271,07 грн
ВСТАНОВИВ:
Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі також - позивач), 12.05.2023 звернулося до суду із позовом до Приватної фірми "Богдан і К" (далі також - відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 129721,07 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайнятого інвалідом, повинен був до 17.04.2023 самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції в сумі 126835,79 грн., оскільки вищезазначена сума відповідачем не була, утворилася заборгованість у розмірі 126835,79 грн та пеня за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій становить 2435,28 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить задовольнити позов та стягнути на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з Приватної фірми "Богдан і К" заборгованість по адміністративно-господарським санкціям та пені за 2022 рік в загальній сумі 129721,07 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку позовної заяви (а.с.10-11).
26.05.2023 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15).
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Про належне повідомлення останнього стосовно розгляду даної адміністративної справи свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою про особисте вручення (а.с.18).
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, встановлено такі обставини.
Згідно із розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю поданого позивачем за 2022 рік, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 47 осіб, з них відсутній 1 працівник, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність. Фонд оплати праці штатних працівників за рік становить 5961282,27 грн, середньомісячна заробітна плата штатного працівника за рік 126835,79 грн (а.с.5).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не забезпечено працевлаштування 1 особи з інвалідністю, із врахуванням того, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2022 рік становила 47 осіб, а кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно якщо працює від 8 до 25 осіб становить 1 особа, якій за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність. Проте відповідачем не працевлаштована 1 особа з інвалідністю.
На підставі наведених обставин, позивачем розміщено квитанцію про розміщення розрахунку в електронному кабінеті роботодавця від 17.04.2023 (а.с.6).
Оскільки вищезазначена сума відповідачем не була сплачена, утворилася заборгованість у розмірі 126835,79 грн, а також пеня у сумі 2435,28 грн то, позивач, з метою примусового стягнення коштів, звернувся із позовною заявою до суду.
Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, вирішуючи, яку правову норму належить застосовувати до цих правовідносин, застосовує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-XII (надалі, також - Закон №875-XII), постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", затвердженого вказаною постановою Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 №42 та Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286, інших законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на час дії спірних правовідносин.
Згідно зі статтею 19 Закону України від 21.03.1991 №875 «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї етапі, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною 1 статті 19 Закону №875. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
Механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" передбачено Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №223 від 15.05.2007 (далі - Порядок №223).
Відповідно до ч.2 ст.20 Закону №875 та згідно з Порядком №223 пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом №875 за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочення (наведених у постановах Правління Національного банку України), що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 26.09.2019 у справі №804/1732/16.
Згідно зазначеного вище Порядку, документами, що підтверджують незабезпечення виконання нормативу для працевлаштування осіб з інвалідністю є: звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік за формою №10-ПОІ, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 №591, рішення суду або акт перевірки відділенням Фонду роботодавця.
Так, враховуючи, що сума адміністративно-господарських санкцій не була сплачена, відповідачу нараховано суму адміністративно-господарські санкції у розмірі 126835,79 грн та пеню за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на суму 2435,28 грн, що підтверджується розрахунком, який міститься в матеріалах справи.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано нарахував відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 126835,79 грн та пеню за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на суму 2435,28 грн.
Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету в частині надходжень є, зокрема, надходження до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
Ненадходження адміністративно-господарських санкцій та пені до Державного бюджету України завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.
Доказів сплати відповідачем даної заборгованості суду не надано.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевказане, на переконання суду, створення робочих місць для осіб з інвалідністю супроводжується обов`язком підприємства вжити всіх вище перерахованих заходів. Оскільки відповідач, впродовж 2022 року не забезпечив працевлаштування особи з інвалідністю в необхідній кількості робочих місць, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з Приватної фірми "Богдан і К" адміністративно-господарських санкцій та пені в загальному розмірі 129721,07 грн, згідно зі статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із приписами частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, суд не вбачає підстав для здійснення розподілу судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.