Справа № 640/13700/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Епель О.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (далі - позивач, ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ», Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення від 04.02.2022 року №1, яким позивачу за порушення, в т.ч. п.п.44.1, 44.3, 44.5, 44.6, 198.1, 198.2, 198.3, 200.1, 200.2, 200.4 «в» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 6 791 028,75 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 5 432 823,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 358 205,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення від 04.02.2022 року 1, яким позивачу за ті самі порушення зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за жовтень 2021 року в розмірі 14 024 807,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що усі зроблені у Акті перевірки висновки ґрунтуються виключно на вибірковій податковій інформації, спростовуються, виходячи з чинної судової практики, що стосується правозастосування у податкових спорах, а також первинних документів та переконливих доводів ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ». Між Товариством та його контрагентами дійсно склалися реальні господарсько-правові відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін, до того ж, товар використано позивачем у власній господарській діяльності. Крім того, як зазначено в позовній заяві, висновки контролюючого органу про вчинення порушення ТОВ «Торговий дім «Київхліб», що призвело до нарахування штрафних санкцій, є не лише незаконними та необґрунтованими, а й свідчать про бажання безпідставного притягнення до відповідальності, що може стати надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року даний адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до Акту про результати перевірки ТОВ «Торговий дім «Київхліб» з питань законності декларування від`ємного значення, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року, відповідачем виявлено порушення позивачем норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, а також Податкового кодексу України.

Такий висновок зумовлений фактом відсутності настання реальних наслідків за правочинами, укладеним ТОВ «Торговий дім «Київхліб» з ТОВ «ЕСТЕЙСТ-АГРО», ТОВ «Нутрістор ВП», ТОВ «НОВУС Україна», ТОВ «Сільпо- Фуд», ТОВ «Фора».

10.07.23 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких редставник товариства зазначив, що за результатами дослідження первинних та інших документів, які були надані позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» та його контрагентами-постачальниками дійсно склалися реальні господарсько-правові відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін.

25.07.23 року відповідачем на вимогу колегії суддів подано додаткові пояснення у справі, а саме уточнюючий розрахунок суми прийнятого податкового повідомлення рішення щодо кожного окремого контрагента.

Крім того, 31.07.23 року представником позивача на вимогу колегії суддів було подано заяву про долучення доказів у справі щодо підтвердження фактів надання маркетингових послуг.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09 лютого 2022 року відповідачем на підставі акта про результати документальної позапланової перевірки №1490/31-00-04-04-01/41202432 винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- 1, яким позивачу за порушення, в т.ч. п.п.44.1, 44.3, 44.5, 44.6, 198.1, 198.2, 198.3, 200.1, 200.2, 200.4 «в» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 6 791 028,75 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 5 432 823,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 358 205,75 грн;

- 1, яким позивачу за ті самі порушення зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за жовтень 2021 року в розмірі 14 024 807,00 грн.

Як вбачається з акта перевірки, збільшення грошового зобов`язання, зменшення від`ємного значення ПДВ та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій ґрунтується на наступних обставинах.

На переконання контролюючого органу, порушення податкового законодавства ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» зумовлені неможливістю підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам Товариства з ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО», ТОВ «Нутрістор ВП», ТОВ «НОВУС Україна», ТОВ «Фора», що обґрунтовується недостовірними первинними документами Товариства та податковою інформацією; а також наявна вина Товариства у здійсненні податкового правопорушення - вчиненні нереальних фінансово-господарських операцій на підставі складених первинних документів, що містять недостовірну інформацію, з метою мінімізації податкових зобов`язань Товариства.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Абзацом 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій із ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, витрат та доходу.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість, витрат та доходу обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерством фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88).

Згідно п. 2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п. 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п. 2.15 Положення №88).

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та визначення витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, слід враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 19.06.2018 року у справі №808/2447/17 та від 31.07.2018 року у справі №820/3119/17.

Як підтверджується матеріалами справи, відносини поставки між Товариством та ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО» виникли на підставі договору поставки № ТДКХ-16/08/2021ЕА від 16.08.2021 року (стор.86-90 том 1).

Згідно п. 3.1. Договору визначено, що поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії та строк поставки партії Товару вказуються у відповідній Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що поставка товару за договором здійснюється на умовах та в пункті (місці), що вказані у відповідній специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що загальна вартість Договору визначається шляхом підсумування вартості Товару, яка вказана у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору.

Так, між Позивачем та ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО» укладено специфікацію №1 від 30.08.2021 року (стор.91 том 1), предметом якої є поставка даним постачальником на користь Позивача олії соняшникової сирої, нерафінованої в кількості 800 тон +/-10% за ціною 38 004,00 грн., в т.ч. ПДВ за 1 т.

Крім того, між Позивачем та ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО» укладено специфікацію №2 від 18.10.2021 року (стор.92 том 1), предметом якої є поставка даним постачальником на користь Позивача олії соняшникової сирої, нерафінованої в кількості 900 тон +/-10% за ціною 42 600,00 грн., в т.ч. ПДВ за 1 т.

Відповідно до специфікацій товар передавався в пункті поставки на умовах EXW, місце поставки: Україна, Одеська обл. м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, буд. № 8а та/або Дніпровська обл., Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру, 135В.

ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО» належним чином виконав зобов`язання з поставки, зокрема, поставив 1 700 тон олії соняшникової сирої, нерафінованої. Факт поставки підтверджується видатковими накладними. Факт передачі товару підтверджується актами прийому-передачі товару. Крім того, факт відповідності якості олії підтверджується відповідними якісними посвідченнями (стор.93-134 том 1).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що згідно поданого повідомлення за формою 20-ОПП у підприємства ТОВ «ЕСТЕЙСТ-АГРО» відсутні у власності та/або в оренді складські приміщення або ємності для зберігання олії соняшникової сирої нерафінованої за адресами, зазначеними у Специфікаціях до Договору поставки. Також апелянт стверджує, що згідно даних, наявних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено відсутність операцій з придбання послуг транспортування олії соняшникової сирої нерафінованої протягом червня 2021 (орієнтований період збору, обробки та реалізації олії) - жовтня 2021 року.

Однак, колегія суддів не вважає за необхідне надавати оцінку зазначеним доводам апелянта, оскілки вони стосуються не Товариства, щодо якого була проведена перевірка - ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ», а його контрагента - ТОВ «ЕСТЕЙСТ-АГРО». В даному випадку є підстави для застосування принципу індивідуальної відповідальності платника податку, а отже позивач не може нести відповідальність за свого контрагента.

Таким чином, колегія суддів не встановлює наявність у власності чи оренді ТОВ «ЕСТЕЙСТ-АГРО» складських приміщень, ємностей для зберігання олії соняшникової сирої нерафінованої та придбання послуг щодо її транспортування.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента - це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій.

На період здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами вони були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були платниками податку на додану вартість.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції правильно було звернуто увагу, що при формуванні висновків про відсутність матеріально-технічної бази у контрагентів Товариства, перевіряючі не врахували самостійно викладену в Акті перевірки податкову інформацію щодо наявності у постачальників основних засобів згідно повідомлень за формою №20-ОПП, відповідно до яких постачальники повідомили відповідний контролюючий орган про наявне нерухоме майно та транспортні засоби, якими на дату подання таких повідомлень володіли постачальники (щодо ТОВ «ЕСТЕЙТ-АГРО» (стр.10 Акта перевірки) - наявні матеріально-технічні засоби, транспортні засоби та об`єкти нерухомості, щодо ТОВ «Нутрістор ВП» (стр.23-24 Акта перевірки) - наявні матеріально-технічні засоби, транспортні засоби, об`єкти нерухомості).

Відповідач в апеляційній скарзі наведені доводи жодним чином не спростував та не заперечив, проте, продовжує наполягати на тому, що контрагенти позивача не мали основних засобів виробництва для виконання спірних господарських операцій.

Аналогічна ситуація з посиланням апелянта в апеляційній скарзі щодо ТОВ «НУТРІСТОР ВП».

Відносини поставки між Товариством та ТОВ «НУТРІСТОР ВП» виникли на підставі договору поставки № ТДКХ-15/10Н від 15.10.2021 року (стор.135-139 том 1).

Згідно п. 3.1. Договору визначено, що поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії та строк поставки партії Товару вказуються у відповідній Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що поставка товару за договором здійснюється на умовах та в пункті (місці), що вказані у відповідній специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що загальна вартість Договору визначається шляхом підсумування вартості Товару, яка вказана у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору.

Між Позивачем та ТОВ «НУТРІСТОР ВП» укладено специфікацію №1 від 18.10.2021 року (стор.140 том 1), предметом якої є поставка даним постачальником на користь Позивача олії соняшникової сирої, нерафінованої в кількості 1 200 тон +/-10% за ціною 42 600,00 грн., в т.ч. ПДВ за 1т.

Відповідно до такої специфікації товар передавався в пункті поставки на умовах EXW, місце поставки: Україна, Одеська обл. м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, буд. № 8а та/або Дніпровська обл., Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру 135В.

ТОВ «НУТРІСТОР ВП» належним чином виконав зобов`язання з поставки, зокрема, поставив 1 200 тон олії соняшникової сирої, нерафінованої. Факт поставки підтверджується видатковими накладними. Факт передачі товару підтверджується актами прийому-передачі товару. Крім того, факт відповідності якості олії підтверджується відповідними якісними посвідченнями (стор.141-170 том 1).

За фактом кожної поставки товар, на підставі ст. 201 ПК України постачальниками складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на всю суму поставки. В акті перевірки відсутня будь-яка інформація про недоліки зареєстрованих податкових накладних (в т.ч. щодо номенклатури, кількості, обсягу товару, інших обов`язкових реквізитів). У зв`язку з наявністю в ЄРПН інформації про завершений факт реєстрації податкової накладної Позивач скористався правом на віднесення відповідних сум податку до податкового кредиту.

Вищевказані операції поставки спричинили зміни майнового стану Позивача, зумовили виникнення у Позивача права власності на поставлений Товар, що дозволило позивачу в подальшому розпорядитись придбаним у постачальників товаром.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рух активів позивача внаслідок вищевказаних операцій поставки підтверджений належними і допустимими первинними документами.

Вищевказаний товар придбано Позивачем з метою подальшої реалізації на експорт для отримання Товариством позитивного фінансового результату (прибутку). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перелік видів економічної діяльності Позивача включає КВЕД 46.33 «Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами». Реалізація позивачем придбаного товару здійснювалась в межах КВЕД 46.33.

З метою зниження господарських ризиків, що ймовірно могли виникнути при безпосередньому експорті Товару, Позивачем було укладено договори комісії з ТОВ «КЛЕН-Т» від 16.08.2021 pоку № КТ- ТДКХ/160821 (стор.244-253 том 1) та від 18.08.2021 року № КТ-ТДКХ/180821 (стор.254-260 том 1).

Від імені Товариства товар було прийнято ФОП ОСОБА_1 , повноваження якої визначені договором доручення №10/04 від 10.04.2019 року (стор.225-235 том 1) та відповідною довіреністю (стор.236 том 1). Можливість надання послуг вказаним ФОП передбачено КВЕД 46.11. «Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами».

Відповідно до п. 1.1. Договору Повірений (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується вчиняти від імені та за рахунок Довірителя (ТОВ «ТД «Київхліб») юридичні дії та пов`язані з ними фактичні дії шляхом представництва інтересів Довірителя перед третіми особами на території України з метою виконання Довірителем договорів, контрактів, предметом яких є придбання та/або продаж/поставка/передача на комісію (для подальшого вивезення за кордон) сільськогосподарської продукції (сировини та продуктів її переробки), для чого протягом строку дії цього Договору на території України виконувати операції з фактичного прийому/передачі сільськогосподарської продукції та підписувати первинні документи (видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні).

В рамках договорів комісії, укладених Позивачем, предметом якиї є реалізація на експорт олії соняшникової сирої, нерафінованої кількістю 2 900 тон (+/-10%), згідно специфікацій місце передачі Товару на комісію є: Україна, Одеська обл. м. Ізмаїл, вул. Белградське шосе, буд. № 8а та/або Дніпровська обл. Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру 135В.

В рамках специфікацій Комісіонеру передано для реалізації на експорт товар, придбаний Позивачем у постачальників олії, що підтверджується актами прийому передачі товару на комісію.

На виконання специфікацій комісіонером укладено зовнішньоекономічний контракт №К-СР/300821TDK від 03.08.2021 р. з компанією CONSIGLIERE PRO (стор.263-264 том 1), згідно з яким поставлено товар даному нерезиденту в обсязі 2 848 787 кг згідно вантажних митних декларацій №UA504060/2021/001371 та №UA504060/2021/000783. Дата перетину митного кордону згідно повідомлення про фактичне вивезення товару відповідно 25.12.2021 р. та 02.11.2021 р.

Факт належного надання ТОВ «КЛЕН-Т» послуг за специфікаціями по договорам комісії підтверджуються актами здачі-приймання робіт та звітом комісіонера, що долучені до матеріалів справи (стор.267-268 том. 1, стор.1-5 том. 2).

Таким чином, придбана ТОВ «Торговий дім «Київхліб» олія соняшникова сира була експортована за межі митної території України, що підтверджується відповідними ВМД (стор.6-7том. 2).

Як вбачається з кожної специфікації з вказаними постачальниками, товар підлягав поставці на умовах EXW. Відповідно до п. 1.3. кожного з договорів поставки «При тлумаченні умов даного Договору, Сторони застосовують Міжнародні правила тлумачення термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2010 року)».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що контролюючим органом взагалі не враховано при формуванні висновку про нереальність господарських операцій між позивачем та його постачальниками ту обставину, що Товариство реалізувало придбаний у постачальників товар на експорт. Матеріали перевірки містять пояснення та копії первинних документів по операціям ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» з третіми особами, відповідно до яких вбачаються операції з реалізації на експорт товару, придбаного Товариством у вищевказаних постачальників. Факт експорту товару підтверджується митними деклараціями, що прийняті митними органами та мають відповідні відмітки про вивезення товару за межі митної території України.

Щодо фінансово-господарських операцій між ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» та контрагентом-постачальником маркетингових послуг ТОВ «НОВУС Україна».

Так, між Позивачем (Замовник) та ТОВ «НОВУС Україна» - (Виконавець) 01.01.2018 року укладено договір № А1 про надання послуг (стор.10-27 том 2).

Відповідно до умов даного Договору Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги згідно переліку, визначеного в Додатку № 1, а Замовник зобов`язується прийняти надані Виконавцем послуги та оплатити їх на умовах і в порядку, що визначені у цьому Договорі.

Реальність надання послуг за договором №А1 за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 року підтверджується наступними первинними документами: Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 34 718,33 грн. (стор.28 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № 73 01743 852 від 31.10.2021 р. на суму 34 718,33 грн. (стор.29-30 том 2); Службовою запискою начальника управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 29.10.2021 року (стор.31-32 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 15 840,00 грн. (стор.33-34 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 15 840,00 грн. (стор.35 том 2); Службовою запискою начальника управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 15.10.2021 року (стор.36 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 22 563,60 грн. (стор.37 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 22 563,60 грн. (стор.38-39 том 2); Службовою запискою начальника управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 05.10.2021 року (стор.40 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 52 077,49 грн. (стор.41 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № 7301643 851 від 31.10.2021 р. на суму 52 077,49 грн. (стор.42-43 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 493 від 20.10.2021 року (стор.44 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 11.10.2021 року (стор.45-46 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 86 576,40 грн. (стор.47 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 86 576,40 грн. (стор.48-49 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 451 від 21.09.2021 року (стор.50 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 01.11.2021 року (стор.51 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 895 253,75 грн. (стор.52 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 895 253,75 грн. (стор.53-54 том 2); Звітом менеджера по роботі з ключовими клієнтами Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Гайдуковою Г.М. від 05.11.2021 року (стор.55-56 том 2) та додатком до звіту (фото розміщеної продукції - стор.57-79 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 15.10.2021 року (стор.80 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 104 155,00 грн. (стор.81 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № 7301643 849 від 31.10.2021 р. на суму 104 155,00 грн. (стор.82-83 том 2); Звітом менеджера по роботі з ключовими клієнтами Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Гайдукової Г.М. від 04.11.2021 року (стор.84 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 12 893,30 грн. (стор.85 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 12 893,30 грн. (стор.87-88 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 452 від 22.09.2021 року (стор.89 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 06.10.2021 року (стор.91-92 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 328 732,80 грн. (стор.94 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 328 732,80 грн. (стор. 95-96 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» №374 від 26.07.2021 року (стор. 99 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 01.11.2021 року (стор. 97-98 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 5 207,75 грн. (стор. 100 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 5 207,75 грн. (стор. 101-102 том 2); Службовою запискою начальнику управління продажу по ключовим клієнтам Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Феденко А.В. від 01.11.2021 року (стор. 103-104 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 895 252,75 грн. (стор. 105 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 895 252,75 грн. (стор. 106-107 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 374 від 26.07.2021 року (стор. 99 том 2); Звітом менеджера по роботі з ключовими клієнтами Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» ОСОБА_2 від 04.11.2021 року з додатками (стор. 108-114 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 121 514,16 грн. (стор. 115 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 328 732,80 грн. (стор. 116-117 том 2); Звітом менеджера по роботі з ключовими клієнтами Комерційного департаменту ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» Гайдукової Г.М. від 04.11.2021 року з додатками (стор. 118-131 том 2).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідно до наданих актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) встановити належність до заявок Позивача не можливо, та взагалі відсутня будь яка інформація щодо обсягів продажів в кількісному та грошовому вираженні, відсутня інформація щодо залишків продукції та динаміки продажів. Відсутні відомості щодо переліку телефонних номерів, по яким здійснювалось опитування. Тобто, такий акт не містить конкретно визначених змісту та обсягу господарської операції.

Колегія суддів ретельно вивчила первинні документи щодо надання послуг за договором №А1 за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 року. На переконання суду, надані позивачем документи не носять формальний характер, а у своїй сукупності належно відображають перелік та опис наданих послуг, який є достатнім для прийняття таких доказів як достовірних та належних та таких, що підтверджують реальне здійснення господарських операцій за спірними договорами, з огляду на що висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо фінансово-господарських операцій між ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» та контрагентом-постачальником маркетингових послуг ТОВ «Фора» (код ЄДРПОУ3229489).

Так, між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Фора» () (Виконавець) 01.01.2018 року укладено Договір № 145 про надання послуг (стор. 132-140 том 2).

Відповідно до умов даного Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договору строку надавати послуги, визначені в Додатку № 1 до Договору, а Замовник зобов`язується оплачувати такі послуги.

Відповідно до Додатку № 1 до договору № 145 ТОВ «Фора» надає послуги зі сприяння просуванню товарів Замовника на ринку збуту, розповсюдженню або сприянню розповсюдження поліграфічної продукції з інформацією про Товар Замовника, в тому числі але не виключно на час проведення акцій, надання персоналу Замовника можливості розповсюдження рекламних матеріалів. Також відповідно до укладених додаткових договорів до Договору № 145 (стор. 136-140 том 2) були проведені разові акції по просуванню Товарів Замовника.

Реальність надання послуг ТОВ «Фора» за Договором № 145 за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 року підтверджується наступними первинними документами: Актом приймання передачі виконаних робіт № 00211 77902 від 16.10.2021 р. на суму 17 395,85 грн. (стор. 141 том 2) про проведення разової акції по просуванню Товарів; Фото з фіксацією проведення разової акції по просуванню Товарів (стор. 142-147 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 16.10.2021 р. на суму 17 395,85 грн. (стор. 148-154 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 160 000,00 грн. (стор. 155 том 2) про проведення разової акції по просуванню Товарів; Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 160 000,00 грн. з додатком (стор. 156-161 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 20.10.2021 р. на суму 160 000,00 грн. (стор. 162 том 2) про проведення разової акції по просуванню Товарів; Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 20.10.2021 р. на суму 160 000,00 грн. з додатком (стор. 163-168 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 50 583,93 грн. (стор. 169 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 50 583,93 грн. (стор. 170-176 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 143 883,13 грн. (стор. 177 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 143 883,13 грн. з додатком (стор. 178-783 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 7 126 806,63 грн. (стор. 184 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 7 126 806,63 грн. з додатком (стор. 185-194 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 478 419,10 грн. (стор. 195 том 2); Звітом до Акту приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 478 419,10 грн. з додатком (стор. 196-205 том 2); Актом приймання передачі виконаних робіт № від 31.10.2021 р. на суму 2 000,00 грн. (стор. 206 том 2); Наказом директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» №518 від 29.09.2021 року (стор. 103-207 том 2); Додатком до наказу директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 518 від 29.09.2021 року (стор. 208-212 том 2); Звітом про виконання наказу директора ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» № 518 від 29.09.2021 року (стор. 213-214 том 2); Контрольним звітом від 03.11.2021 року з додатками менеджера по роботі з ключовими клієнтами ТОВ «Торговий дім «Київхліб» з додатками (стор. 215-226 том 2).

Слід зазначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлений. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Крім того, суд бере до уваги надані представником ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» докази на підтвердження фактів того, що маркетингові послуги призвели до позитивної динаміки для підприємства. Так, колегії суддів була подана доповідна записка департаменту маркетингу позивача від 27.07.23 року з графічними звітами реалізації продукції. З даної доповідної записки вбачається, що департаментом маркетингу ТОВ «Торговий Дім «КИЇВХЛІБ» здійснено аналіз коливання (приросту/падіння) реалізації хлібо-булочних виробів та сухарно-бараночних виробів, що реалізовували у жовтні 2021 року у порінянні з середнім розміром реалізації такої продукції у січні - вересні 2021 року у торгових мережах ТОВ «НОВУС Україна», ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Фора». З наведеного аналізу вбачається, що реалізація хлібо-булочних виробів та сухарно-бараночних виробів збільшилась у відсотковому значенні. Тобто, замовлені позивачем послуги мали безпосередній економічний ефект.

Враховуючи наведене в сукупності, необґрунтованими є доводи контролюючого органу щодо безтоварності вказаних вище та описаних в акті перевірки господарських операцій.

Таким чином, суд вважає, що на підтвердження фактичного виконання зазначених операцій з контрагентами позивачем подано первинні документи, які мають усі необхідні реквізити первинного документу, відображають дійсні факти господарської діяльності та, відповідно, підтверджують дані податкового обліку Товариства, сформовані за наслідками цих операцій.

Таким чином докази, наявні в матеріалах справи, в повнім мірі свідчать про фактичне отримання маркетингових послуг, що включає в себе мету, об`єктивну необхідність та економічну доцільність отримання відповідних послуг

Натомість, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків.

Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 04.02.2022 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 01 серпня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев