Справа № 140/10148/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/10148/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Павлівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною стосовно неналежного розгляду заяви № 110-ЖР/2023 від 10.01.2023 та неприйняття рішення про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :07:000:0356 площею 2,4170 га (рілля) та кадастровий номер :07:000:0354 площею 0,8634 га (сіножаті) у визначений частиною другою статті 118 Земельного кодексу України строк, та надання її заявнику у власність; зобов`язання на черговому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву № 110-ЖР/2023 від 10.01.2023 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :07:000:0356, площею 2,4170 га (рілля) та кадастровий номер :07:000:0354, площею 0,8634 га (сіножаті) та прийняти рішення у відповідності до вимог, визначених у частині другій статті 118 Земельного кодексу України, яким передати у власність заявнику зазначені земельні наділи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2023 позивач звернувся до Павлівської сільської ради із заявами про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :07:000:0356 площею 2,4170 га, та з кадастровим номером :07:000:0354 площею 0,8634 га, що розташовані за межами населених пунктів Павлівської територіальної громади Павлівської сільської ради Волинської області; до заяви були додані технічні документації із землеустрою, виготовлені у 2021 році, та відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. 14.02.2023 відповідач надав відповідь за реєстраційним №240/02.1-05/2-23, в якій фактично підтвердив належність земельних ділянок позивачу, при цьому відмовив абсолютно безпідставно у затвердженні поданих технічних документацій із землеустрою без мотивованих законних пояснень. Зазначає, що станом на день подання даного позову рішення про затвердження поданих технічних документацій із землеустрою відсутнє; будь-які інші роз`яснення чи мотивована відповідь із посиланням на належні та відповідні нормативно-правові акти діючого законодавства та письмові докази, що підтверджують законну причину мотивованої відмови у наданій відповіді відсутні. Додатково зазначає, що листом відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 09.02.2023 № 3-0.331-82/14-23 підтверджено факт належності йому земельних ділянок згідно сертифікату серії ВЛ № 0219773, виданого 19.08.2000 за реєстраційним № 12516. За даних обставин та враховуючи вимоги частин першої-другої статті 118 Земельного кодексу України, позивач вважає такі дії та фактичну бездіяльність щодо законної передачі у власність сформованої земельної ділянки незаконними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що позивачем не надано документів, які підтверджують факт перебування земельних ділянок у користуванні на дату набрання чинності Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі ЗК України), таким документами можуть бути: державні акти на право постійного користування земельними ділянками (стаття 23 ЗК України в редакції 1992 року, первісна редакція статті 126 чинного ЗК України), державні акти на право володіння землею (стаття 23 ЗК УРСР 1990 року), записи в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій, записи в погосподарських книгах сільських рад, записи в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських і селищних рад (стаття 20 ЗК УРСР 1970 року). Також зазначає, що відповідно до наданої позивачем сільській раді копії довідки від 09.02.2023 №0-3-0-331-82/14-23, виданої відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, проекту організації території земель колективної власності колишнього КСП «Вільна Україна» Іваничівського району Волинської області технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розроблена на земельні ділянки, право на які посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВЛ №0219773, зареєстрованого в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) 19.08.2000 за № 12516 та виданого ОСОБА_1 згідно розпорядження Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області №105 від 29.03.2000, розмір земельної частки (паю) 3,86 умовних кадастрових гектара та розпорядженням Іваничівської райдержадміністрації від 01.09.2003 № 286 «Про затвердження проектної документації по паюванню земель та видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам Іваничівської селищної ради та Павлівської сільради». Проте, зазначеною у Технічних завданнях від 28.12.2021 підставою для розроблення технічних документацій є розпорядження Іваничівської райдержадміністрації від 27.03.2006 за №122 «Про видачу державних актів на право власності на землю на території Павлівської сільської ради», яке стосується інших земельних ділянок, а саме, які належали померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0107376, виданого Іваничівською районною державною адміністрацією 07.05.1997 згідно розпорядження райдержадміністрації від 01.09.2003 № 286 «Про затвердження проектної документації по паюванню земель та видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам Іваничівської селищної ради та Павлівської сільради» та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9694, 1/2 частини якої успадковується позивачем. Враховуючи вищевикладене, затвердження сільською радою зазначеної вище документації із землеустрою не вбачається можливим. Крім того зазначає, що сільській раді не надано документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», тому вважає, що для прийняття позитивного для позивача рішення останньому необхідно в судовому порядку визнати право на земельну частку (пай). З урахуванням наведеного просив у задоволенні позов відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 10.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до Павлівської сільської ради із клопотаннями про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :07:000:0356 площею 2,4170 га, та з кадастровим номером :07:000:0354 площею 0,8634 га, що розташовані за межами села Павлівка на території Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області (а.с. 21-22). До вказаних клопотань позивач долучив: технічні документації із землеустрою із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства (а.с. 27-94); Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-022 від 31.01.2022 та №НВ-022 від 13.01.2022 (а.с. 10-20).

Листом від 14.02.2023 № 240/02.1-05/2-23, за підписом секретаря ради, відповідач повідомив позивача про те, що Павлівська сільська рада розглянула його заяви від 10.01.2023. При цьому, у вказаному листі зазначено, що з доданої до клопотання документації із землеустрою вбачається, що вона розроблена на підставі розпорядження Іваничівської районної державної адміністрації №122 від 27.03.2006 «Про видачу державних актів на право власності на землю на території Павлівської сільської ради» та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВЕ №636259 від 28.07.2003, посвідчене державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за №1301, предметом якої є право на земельну ділянку (пай) (на її частину), яка перебувала у колективній власності КСП «Вільна Україна» розміром 3,57 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на частку (пай) серії ВЛ № 0107376, виданого Іваничівською районною державною адміністрацією 07.05.1997 згідно розпорядження райдержадміністрації від 01.09.2033 № 286 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №9694, 1/2 частини якої успадковується заявником. Відповідно до наданої сільській раді копії довідки від 09.02.2023 року №0-3-0-331-82/14-23, виданої відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, об`єктом розробленої технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), поданої заявником на затвердження, є земельні ділянки, право на які посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВЛ №0219773, зареєстрованого в Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) 19.08.2000 за № 12516 та виданого ОСОБА_1 згідно розпорядження Іваничівської районної державної адміністрації №105 від 29.03.2000; розмір земельної частки (паю) 3,86 умовних кадастрових гектара. Враховуючи вищевикладене, затвердження сільською радою зазначеної вище документації із землеустрою не вбачається можливим (а.с. 23-24).

При вирішенні даного спору суд керується такими мотивами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною першою статті 118 ЗК України встановлено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Як передбачено частиною другою статті 118 ЗК України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Згідно з частиною сьомою статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим

Відповідно до частини восьмої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

З системного аналізу наведених норм слід дійти висновку, що органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі звернення особи з клопотанням про затвердження такої технічної документації відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання документації приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частин першої, другої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, сільська рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, в т. ч. у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, два клопотання позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.01.2023 на даний час не винесено на розгляд сесії сільської ради, щодо вказаних клопотань Павлівська сільська рада жодного рішення не приймала (про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову), а листом від 14.02.2023 № 240/02.1-05/2-23, за підписом секретаря ради, відповідач повідомив позивача про неможливість затвердження сільською радою зазначеної вище документації із землеустрою.

На думку суду, оскільки вказані клопотання позивача стосувалися вирішення земельного питання, тому повинні були бути розглянуті саме на сесії сільської ради із прийняттям відповідного рішення.

Відсутність належним чином оформленого рішення (рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову) після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

При вирішенні даного спору суд враховує аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 820/4852/17.

Отже, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача. При цьому, лист від 14.02.2023 № 240/02.1-05/2-23 за підписом секретаря ради у відповідь на клопотання позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.01.2023, за змістом та формою не може вважатися «відмовою» у розумінні частини другої статті 118 ЗК України, оскільки у даному випадку відповідач наділений повноваженнями або прийняти рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову, проте жодного рішення сільською радою прийнято не було.

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи, виходячи з наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності належить задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Павлівської сільської ради щодо не розгляду на сесії сільської ради з прийняттям відповідного рішення у місячний строк клопотань позивача від 10.01.2023 №110-ЖР/2023 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :07:000:0356 площею 2,4170 га (рілля) та кадастровий номер :07:000:0354 площею 0,8634 га (сіножаті).

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що відповідач не прийняв відповідного рішення по суті стосовно вказаних клопотань. Прийняття відповідного рішення (рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову) відноситься до дискреційних повноважень селищної ради, та при відсутності відповідного рішення суд позбавлений можливості надати правову оцінку наявності правових підстав для затвердження технічних документацій із землеустрою. Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково шляхом зобов`язання відповідача на черговому пленарному засіданні сесії сільської ради розглянути клопотання позивача від 10.01.2023 № 110-ЖР/2023 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та за наслідками їх розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні вимог щодо зобов`язання прийняти рішення, яким передати у власність заявнику зазначені земельні наділи.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений в сумі 1073,60 грн квитанцією від 11.05.2023 №, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 715,74 грн.

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради щодо нерозгляду на сесії сільської ради з прийняттям відповідного рішення клопотань ОСОБА_1 від 10 січня 2023 року № 110-ЖР/2023 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :07:000:0356 площею 2,4170 га (рілля) та кадастровий номер :07:000:0354 площею 0,8634 га (сіножаті).

Зобов`язати Павлівську сільську раду на черговому пленарному засіданні сесії сільської ради розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10 січня 2023 року № 110-ЖР/2023 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :07:000:0356 площею 2,4170 га (рілля) та кадастровий номер :07:000:0354 площею 0,8634 га (сіножаті) та за наслідками їх розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Павлівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 715,74 грн. (сімсот п`ятнадцять грн. 74 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Павлівська сільська рада (45342, Волинська область, село Павлівка, вулиця Незалежності 27 Б, ).

Суддя О. О. Андрусенко