Справа № 300/3206/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2023 р. справа № 300/3206/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ), 02.06.2023 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.06.2021 набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство». 30.06.2021 позивачка отримала тимчасове посвідчення громадянина України. При поданні документів на набуття громадянства України позивачкою, у відповідності до присів ст. 8 Закону України № 2235-ІІІ «Про громадянство України» та Порядку провадження заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, окрім іншого було подано зобов`язання припинити іноземне громадянство. Для реалізації взятого на себе зобов`язання щодо виходу з російського громадянства позивачка, як особа що має постійне місце проживання в Україні, зверталася до консульства російської федерації в Україні, доказом чого є квитанція про оплату консульських послуг та лист підтвердження запису до консульства для виходу з громадянства російської федерації, однак звершити процедуру виходу з громадянства та отримати відповідну довідку про вихід з громадянства не змогла з незалежних від неї причин. 24.02.2022 росія здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, в Україні Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який діє по теперішній час. Всі дипломатичні відносини з рф розірвано, консульські та дипломатичні установи рф припинили свою роботу в Україні. Не маючи іншої можливості завершити процедуру виходу з громадянства російської федерації, позивачка, в поряду визначеному в абз. 5 ст. 8 Закону України «Про громадянство», 05.05.2023 подала декларацію про відмову від іноземного громадянства та просила надати їй паспорт громадянина України. Відповідач подану декларацію не прийняв про що повідомив позивачці в листі № П-22/6/2601-23/2601.4.2/2880-23 від 22.05.2023. В даному листі відповідачем роз`яснено позивачці, що вона має подати до УДМС в Івано-Франківській області документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Вказано, що наразі ДМС вживаються заходи щодо законодавчого врегулювання питання виконання зобов`язання припинити іноземне громадянство громадянами російської федерації. Та повідомлено, що в УДМС в Івано-Франківській області не має підстав для прийняття від позивачки декларації про відмову від громадянства російської федерації.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов (а.с.25-26).
Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву, який отримано судом 19.06.2023 за №2601.6.2-3341/2601.6.5-23 від 19.06.2023, в якому представник відповідача зазначив, що у розумінні абзацу тринадцятого статті 1 Закону незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення такої процедури. Оскільки, клопотання про припинення ОСОБА_1 громадянства рф, яке було подане до компетентних органів та прийнято на розгляд 10.01.2023, та на момент звернення позивачки 05.05.2023 до УДМС в Івано-Франківській області, встановлений законодавством російської федерації строк не закінчився. Таким чином, позивачці потрібно довести факт, що їй не відмовлено у припиненні громадянства країни походження. Оскільки клопотання про припинення громадянства рф на даний момент перебуває на розгляді, і відповідачу невідомо чи позивачці відмовили у припиненні громадянства рф (а.с. 30-32).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка російської федерації, 16.06.2021 набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», що підтверджується довідкою від 23.06.2021 №5561, виданою Івано-Франківським міським відділом Управління Державної міграційної служби України (а.с. 9).
30.06.2021 позивачка отримала тимчасове посвідчення громадянина України (а.с. 10).
ОСОБА_1 , в поряду визначеному в абзаці 5 статті 8 Закону України «Про громадянство», 05.05.2023 подала декларацію про відмову від іноземного громадянства та просила надати їй паспорт громадянина України (а.с. 16-17).
Листом від 22.05.2023 за №П-22/6/2601-23/2601.4.2/2880-23 Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області відмовив у прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації та роз`яснив позивачці, що вона має подати до УДМС в Івано-Франківській області документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Вказано, що наразі ДМС вживаються заходи щодо законодавчого врегулювання питання виконання зобов`язання припинити іноземне громадянство громадянами російської федерації (а.с. 18).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України "Про громадянство України" громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Приписами статті 6 Закону України "Про громадянство України" встановлено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.
Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Положеннями частини 5 статті 8 Закону України "Про громадянство України" визначено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Водночас, приписами частини 1 статті 1 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Приписами абзацу 12 статті 1 Закону України "Про громадянство України" визначено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Згідно пунктів 117, 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.
Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 16.06.2021 набула громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України", що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України №5561 (а.с.9).
Відповідачем оформлено тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 (а.с.10).
Також, як самостійно вказано позивачкою, нею до відповідача подано зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України.
Суд зазначає, що порядок розгляду питань громадянства російської федерації регламентується Положенням про порядок розгляду питань громадянства російської федерації, затвердженим 14 листопада 2002 року № 1325.
Цим Положенням, прийнятим відповідно до Закону, встановлюються порядок розгляду заяв з питань громадянства російської федерації, прийняття, виконання та скасування рішень із зазначених питань, а також форми заяв та перелік необхідних документів, відповідних конкретним підставам набуття чи припинення громадянства російської федерації.
Положення визначає певні особливості, за умови дотримання яких може бути прийнята заява про вихід з (припинення) громадянства рф.
Вихід з громадянства російської федерації особи, яка проживає на території російської федерації або за її межами, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення цієї особи. У випадках, передбачених статтею 20 Федерального закону, вихід із громадянства російської федерації не допускається.
Під час розгляду справи встановлено, що строк, до якого позивачка мала би надати до відповідача документ на підтвердження припинення громадянства російської федерації, сплинув у червні 2023 року.
Однак, як встановлено під час розгляду справи, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.
Водночас, всі дипломатичні відносини з російською федерацією розірвано.
В матеріалах справи міститься лист відповідача, направлений у відповідь на супровідний лист позивачки, яким повідомлено про відсутність у позивачки підстав для подання декларації про відмову від громадянства іноземної держави.
У позовній заяві вказано, що у зв`язку із призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні та зупинення усіх дипломатичних зв`язків з країною-агресором, вона позбавлена можливості подання заяви до посольства вказаної країни про вихід з громадянства. Вказані обставини, як зазначає позивачка, послугували підставою для подання нею до відповідача разом із супровідним листом, в якому наведено обставини наявності об`єктивних причин відсутності можливості звернення до уповноважених органів іноземної держави із клопотанням про припинення громадянства такої держави, декларації про відмову від іноземного громадянства.
Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що приписами ч. 4 ст. 8 Закону України "Про громадянство" визначено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Натомість, як встановлено під час розгляду справи, листом відповідача від 22.05.2023 відмовлено позивачці у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства із посиланням на відсутність підстав подання такої.
Суд зазначає, що зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України консульські установи країни агресора не працюють, проте з початку повномасштабного вторгнення законодавство України не зазнало змін в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої країни з незалежних від неї причин, що в свою чергу призводить до фактичного порушення прав такої особи.
Відтак, з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачка має повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки вона позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації.
Вказані обставини свідчать про наявність підстав для визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 858,88 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.