Справа № 160/4218/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2023 року Справа № 160/4218/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняКрасовської А.А.
представника позивача представника відповідача Козуба Б.Ю. Курочкіної Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В березні 2023 року Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 13.02.2023 року №125/32-00-07-06-19 на суму 453 636,00 грн. та від 13.02.2023 року №127/32-00-07- 06-19 на суму 125 614,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при проведенні документальної перевірки посадовими особами позивача контролюючому органу в повному обсязі були надані всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом даної перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій та які є підставою для формування податкового обліку та формування податкового кредиту по задекларованим фінансово-господарським операціям з контрагентами. Вважає, що висновки, зроблені контролюючим органом в акті перевірки є безпідставними, помилковими, оскільки зроблені на підставі власного невірного тлумачення документів, які були використані під час перевірки, а також на підставі неповного з`ясування та дослідження всіх обставин, що мають значення для формування об`єктивних висновків та не відповідність вимогам чинного законодавства. Також зазначає, що надання документів по незадекларованим операціям, або інших документів, які на думку податкового органу, підтверджують правомірність ведення податкового обліку не є обов`язком позивача, оскільки, дані документи не є первинними, не належать та не пов`язані з предметом даної перевірки, крім того, такі документи не свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на призначено підготовче засідання на 05.04.2023 року. У підготовчому судовому засіданні, відкритому 05.04.2023 року, оголошувалася перерва на 19.04.2023 року та відкладався розгляд справи на 07.06.2023 року, 21.06.2023 року.
22.03.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. В ході перевірки не встановлено законе джерело походження товару - гідравлічного агрегату NVD 250 10LS, який був реалізований ТОВ «Електромить» на адресу позивача, що призвело до завищення податкового кредиту на суму ПДВ 87 750 грн. Також встановлено завищення суми ПДВ у розмірі 5 660 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Укрметалсервіс» та з ТОВ «Багатопрофільне підприємство «Міра» на суму 14 030 грн., які не є виробниками/імпортерами товару (флюсу АН 348 А та тиристора Т161-200-18) відповідно) та по ланцюгу постачання податковим органом не було знайдено походження даного товару. По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Сузір`я Смаку» встановлено завищення суми ПДВ на суму 22 373,64 грн., оскільки не встановлено придбання контрагентом реалізованого товару. В результаті неможливості відстежити походження дроту ніхромового Х20Н80 діаметром 1,88 мм. та його фактичного виробника відповідачем збільшено суму ПДВ на 8 400 грн. по взаємовідносинам позивача з його контрагентом - ТОВ «Виробниче об`єднання «Укрсплав». Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агентство безпеки Тайфун» відповідачем встановлено завищення суми ПДВ у розмірі 302 424 грн., оскільки ТОВ «Агентство безпеки Тайфун» надало послуги з охорони об`єктів позивача за формально складеними первинними документами. Також відповідач зазначив, що контролюючий орган має право збирати та застосовувати в роботі всі відомості і дані, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на нього завдань і функцій у порядку, встановленому ПКУ.
28.03.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податків.
29.03.2023 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив в яких звертає увагу суду на те, що наявна податкова інформація у вигляді аналізу первинних та інших документів наданих на перевірці, податкової та іншої звітності, що надана платниками та міститься в інформаційних базах ДПС, податкових накладних, що виписані платниками та зареєстровані в ЄРГІН, іншої інформації з відкритих джерел, та яка відповідно до п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст.83 Податкового кодексу с однією з підстав для здійснення висновків під час проведення перевірок, встановлена й зафіксована цим актом невідповідність інформації зазначеної в документах наданих в ході проведення поточної перевірки, дає змогу стверджувати щодо вчинення нереальної господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту (витрат) належними документами первинного обліку покладається на платника - покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 продовжено розгляд підготовчого провадження на 30 днів.
Усною ухвалою суду від 21.06.2023 року, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2023 року.
У судовому засіданні, відкритому 05.07.2023 року, оголошувалася перерва у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.
У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові, у відповіді на відзив.
Представник відповідача вимоги позову не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та в запереченнях на відповідь на відзив.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, результати якої оформлені актом від 18.01.2023 року № 25/32-00-07-03-05/36716128, за висновками якого позивачем були порушені, зокрема, вимоги:
- п.п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану від 28.01.2016 року №21, внаслідок чого АТ «ОГХК» завищено податковий кредит за вересень 2022 року на суму ПДВ 428 038 грн, що призвело до порушення:
- абз. «б» п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ за вересень 2022 року) на суму 302 424 грн. по операціям з контрагентом-постачальником ТОВ «Агентство безпеки Тайфун»;
- абз. «в» п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації за вересень 2022 року) на суму 125 614 грн. по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Електромить», ТОВ «Укрметалсервіс», ТОВ «Сузір`я Смаку», ТОВ «Багатопрофільне підприємство «Міра», ТОВ «Виробниче об`єднання «Укрсплав».
На підставі акту перевірки № 25/32-00-07-03-05/36716128 від 18.01.2023 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 127/32-00-07-06-19 від 13.02.2023 року, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 125 614 грн. та податкове повідомлення-рішення № 125/32-00-07-06-19 від 13.02.2023 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі у розмірі 302 424 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 151 212 грн.
Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки звернувся до суду із даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПКУ України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Суд зазначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст.44 ПКУ).
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності. (п.44.1 ст.44 ПКУ).
Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Відповідно до п.3 розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою). Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною (правдивою), якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності.
Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/'або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); '
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
г) ввезення товарів та/'або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної-) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів (ч. 3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
Частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Судом встановлено, що 18.03.2020 року між Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" та ТОВ «Електромить» укладено договір поставки №313-2, предметом якого була передача гідравлічних насосів (код 42120000-6 відповідно до ДК 021:2015).
18.03.2020 року між сторонами укладено Специфікацію №1 на товар: гідравлічний агрегат NVD 250 10LC в кількості 1 шт.; ціна (без ПДВ) - 718 333,33 грн. Всього на суму 862 000 грн., в т.ч. ПДВ - 143 666,67 грн.»
На виконання умов договору №313-2 року були складені наступні документи: видаткова накладна №3 від 05.09.2020 року на загальну суму 862 000 грн., в т.ч. ПДВ - 143 666,67 грн., податкова накладна №2 від 29.04.2020 року на загальну суму 431 000 грн., в т.ч. ПДВ - 71 833,33 грн., платіжне доручення №179460 від 29.04.2020 року на суму 431 000 грн.
На виконання умов договору № 325-2 року були складені наступні документи: податкова накладна № 1 від 24.04.2020 року на на загальну суму 95 500 грн., в т.ч. ПДВ - 15 916,67 грн., платіжне доручення №180087 від 07.05.2020 року на суму 95 500 грн.
На підтвердження реальності операцій позивачем надано паспорт насоса 65-40-NVD-250-10-LC-020-09, прибутковий ордер №007-0140, товарно-транспортна накладна №003 від 05.08.2020 року, інформація щодо відображення господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку (оборотно-сальдову відомість з кореспонденцією рахунків). пояснювальна записка, локальний кошторис на будівельні роботи №23-1 на ремонт електричної машини ДЕ-816 У, відомість ресурсів до локального кошторису №23-1, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №23-1, акт приймання-передачі №1 електричної машини на ремонт від 27.03.2020 року, акт прийому-передачі №2 електричної машини з ремонту від 14.03.2020 року, акт прийому - передачі частин та матеріалів електричної машини з ремонту від 14.04.2020 року, акт приймання-передачі електричної машини з ремонту від 07.05.2020, акт від 13.05.2020, а Акт утворення брухту і відходів чорних металів від 29.05.2020, акт від 29.05.2020 року, Протокол №27/9, Акт-заключення №3570, відомість про ремонт електричної машини постійного струму, довідка про вартість виконаних робіт і витрати за 24.04.2020 року, Акт №1 приймання виконаних робіт за 24.04.2020 року, прибутковий ордер (внутрішній) №034-0109, прибутковий ордер (внутрішній) №034-0113, прибутковий ордер (внутрішній) №034-0114, платіжне доручення № 179460 від 29.04.2020, платіжне доручення №190087 від 07.05.2020, витяг і журналу реєстрації матеріальних пропусків на вивіз ТМЦ 2019-2023 рік, витяг із журналу обліку завозу-вивозу ТМЦ 2019 рік, матеріальний пропуск від 26.03.2020 року, талон до матеріального пропуску №04/98 від 26.03.2020 року, службова від 13.04.2020 року №246/129, інформація щодо відображення господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку (оборотно - сальдову відомість з кореспонденцією рахунків).
19.11.2021 року між позивачем та ТОВ «Укрметалсервіс» укладено договір поставки №1260-2, предметом якого була передача флюса (код 14620000-3 відповідно до ДК 021:2015).
19.11.2021 року між сторонами укладено Специфікацію №1 на товар: флюс АН348А ГОСТ 9087-81 в кількості 1 шт.; ціна (без ПДВ) - 28 330 грн. Всього на суму 33 996 грн., в т.ч. ПДВ - 5 666 грн.
На виконання умов договору № 1260-2 були складені наступні документи: видаткова накладна №228 від 30.11.2021 року на загальну суму 33 996 грн., в т.ч. ПДВ - 5 666 грн., податкова накладна № 23 від 25.11.2021 року на загальну суму 33 996 грн., в т.ч. ПДВ - 5 666 грн., платіжне доручення № 208474 від 25.11.2021 року на суму 33 996 грн., товарно-транспортна накладна № 211130/01 від 30.11.2021 року, прибутковий ордер № 001-0041.
28.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д186-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д178-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д178-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 172-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 176-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 169-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 168-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 165-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 164-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 163-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 162-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 161-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
23.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 160-352/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
07.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 85-354/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
07.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 79-354/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
07.02.2022 року між позивачем та ТОВ «Сузір`я смаку» укладено договір поставки № Д 80-354/3-22, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
09.09.2022 року між позивачем та ТОВ «Багатопрофільне підприємство «Міра» укладено договір поставки № 615-2, предметом якого була передача у власністю покупцю товару.
09.09.2022 року між сторонами укладено Специфікацію №1 на товар: тиристор Т161-200-18 в кількості 10 шт.; ціна (без ПДВ) - 715 грн. Всього на суму 8 580 грн., в т.ч. ПДВ - 1 430 грн.»
12.08.2022 року між позивачем та ТОВ «Виробниче підприємство «Укрсплав» укладено договір поставки Договору поставки від 12.08.2022 №550-2, предметом якого була передача у власність покупцю дроту ніхромового (код 14720000-4 відповідно до ДК 021:2015).
12.08.2022 року між сторонами укладено Специфікацію №1 на товар: дріт ніхромовий Х20Н80 діаметр 1,8 мм. в кількості 40 кг. ; ціна (без ПДВ) - 1 050 грн. Всього на суму 50 400 грн., в т.ч. ПДВ - 8 400 грн.
Судом встановлено, що наведені документи, складені за результатами здійснення вище наведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому, є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договорів з вказаними контрагентами (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договорами.
Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань щодо отримання товару та його оплати.
Чинним законодавством України не передбачено обов`язку платника податків, а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов`язкових платежах. Це саме стосується і перевірки платником податків намірів контрагентів щодо сплати ними державі податків.
Таким чином, обставини, наведені відповідачем у акті перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того, щоб вважати, що операції з вказаними контрагентами позивача не спричиняють реального настання правових наслідків, і відповідно для нарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №127/32-00-07- 06-19 на суму 125 614,00 грн. від 13.02.2023 року підлягають задоволенню.
Що стосується податкового повідомлення-рішення №125/32-00-07-06-19 на суму 453 636,00 грн. від 13.02.2023 року, суд встановив наступне.
14.01.2022 року між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки Тайфун» укладено договір про надання послуг №020-2 предметом якого є надання послуг з охорони об`єктів. Місце надання послуг є: територія філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» за адресою: вул. Степова, 1 м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, а також території, на яких здійснюється виробнича діяльність замовника та знаходиться його майно (Верхньодніпровський район Дніпропетровської області) (п.1.2 Договору). Об`єкти охорони - нерухоме майно (будівлі, споруди, окремі приміщення адміністративного, виробничого та господарського призначення), в тому числі під`їзні колії, адміністративна будівля, -фабрика, залізничодорожні ворота, центральний в`їзд, відеоспостереження, центральна прохідна, до кар`єру, КПП, склад паливно-мастильних матеріалів, заправка паливно-мастильних матеріалів, склад готової продукції, периметр та територія кар`єру №7 (КПП кар`єру №7, насосна станція, стоянка БелАЗів, балка Скажена, ВД-4, ВЛ 35кВ Л586 (опори №№ 4, 8, 13, 19, 21, 24, 29, 39, 40, 43, 46, 50, 51, 52, 53, 54, 55), підстанція ЮГ 1 (ЯКНО №144, №151), підстанція ЮГ 5 Ю №144,№149), підстанція СЕВЕР 2 (ЯКНО №142, №116), кабельна продукція земснаряду ЯКНО ПП-15-2), кабельна продукція земснаряду №3 (ЯКНО ПП-15-3), бустерна кар`єру №7 (кабельна продукція), склади 1 та 2 групи (держрезерв), транспортні засоби, механізми, обладнання тощо, матеріальні цінності (в тому числі продукція позивача), що знаходяться на території позивача, а також за межами та всередині об`єктів нерухомого майна, які знаходяться території позивача(п.1.3 Договору).
На виконання умов даного договору позивачем надані наступні документи: акт прийому-передачі об`єкта під охорону від 14.01.2022 року; ліцензія надання послуг з охорони власності та громадян ТОВ «Агентство безпеки «Тайфун» серія АВ № 594981 від 21.02.2012 року; наказ №61 від 31.01.2022 року Про затвердження дислокації постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності «А», «Б», «В» та дислокації тимчасових постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності «Б», «В»; дислокація постів охорони об`єктів Філії за категоріями складності «А», «Б», «В» відомчої охорони, затвердженої наказом № 61 від 31.01.2022 року; дислокація тимчасових постів з охорони об`єктів Філії за категоріями складності «Б» і «В» відомчої охорони, затвердженої наказом № 61 від 31.01.2022 року; розстановка постів за період з 01.02.2022 року по 01.03.2022 року; акт надання послуг від 28.02.2022 року за послуги з охорони об`єктів за лютий 2022 року на загальну суму 1 814 544 грн., в т.ч. ПДВ - 302 424 грн.; платіжне доручення №220242 від 23.09.2022 року; платіжне доручення № 218210 від 02.08.2022 року; платіжне доручення №219070 від 30.08.2022 року; платіжне доручення №216947 від 21.06.2022 року; платіжне доручення №219042 від 29.08.2022 року; платіжне доручення №213767 від 16.03.2022 року; платіжне доручення №214113 від 30.03.2022 року; журнал обліку в`їзду-виїзду автотранспорту пост №32-А за 2022 рік; податкова накладна № 9 від 28.02.2022 року за послуги з охорони об`єктів за лютий 2022 року на загальну суму 1 814 544 грн., в т.ч. ПДВ - 302 424 грн.
Під час проведення перевірки, відповідачем встановлено, що згідно звіту про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору в лютому 2022 року в ТОВ «Агентство безпеки «Тайфун» працювало 26 осіб, а саме: ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 ( НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 ( НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 ( НОМЕР_10 , ОСОБА_11 ( НОМЕР_11 ), ОСОБА_12 ( НОМЕР_12 ), ОСОБА_13 ( НОМЕР_13 ), ОСОБА_14 ( НОМЕР_14 ). ОСОБА_15 ( НОМЕР_15 , ОСОБА_16 ( НОМЕР_16 ), ОСОБА_17 ( НОМЕР_17 ), ОСОБА_18 ( НОМЕР_18 ), ОСОБА_19 ( НОМЕР_19 ), ОСОБА_20 ( НОМЕР_20 ), ОСОБА_21 ( НОМЕР_21 ), ОСОБА_22 ( НОМЕР_22 ), ОСОБА_23 ( НОМЕР_23 ), ОСОБА_24 ( НОМЕР_24 ), ОСОБА_25 ( НОМЕР_25 ), ОСОБА_26 ( НОМЕР_26 ). За трудовими договорами - 0 осіб, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.
Згідно розстановки постів охорони ТОВ «АБ Тайфун» на об`єкті охорони «ГМК» в лютому 2022 році працювали 27 осіб, а саме ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 .
Отже, суд приходить до висновку, що охорону об`єктів позивача в лютому 2022 році здійснювали лише 2 працівника ТОВ «АБ Тайфун» - ОСОБА_54 та ОСОБА_3 , виконання робіт іншими працівниками ТОВ «АБ Тайфун» не підтверджено жодними належними та достатніми доказами згідно до вимог ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні належні, достатні та достовірні первинні бухгалтерські документи, які фіксують факт реальності здійснення господарської операцій з наведеним контрагентом за договором по наданню послуг з охорони з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу норм податкового законодавства.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.02.2023 року №125/32-00-07-06-19 задоволенню не підлягають.
Статтею 90 КАС встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 8 688,75 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 5492 від 22.02.2023 року.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1 884 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №127/32-00-07- 06-19 від 13.02.2023 року.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 липня 2023 року.

Суддя О.В. Серьогіна