Справа № 420/4093/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4093/19
УХВАЛА

03 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №420/4093/19,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 04.09.2019 року по справі №420/4093/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Балтського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про зобов`язання вчинити дії задоволено, а саме суд вирішив:

зобов`язати Балтське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області виплатити ОСОБА_1 неотриману суму пенсійних виплат загальна сума яких складає 33456,88 грн., в т.ч. за період з 01.10.2016 р. по 30.03.2018 р. у сумі 28287,64 грн. та за період з 01.04.2018 р. по 30.06.2018 р. у сумі 5169,24 грн;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Балтського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (66101, Одеська область, м. Балта, вул. Шевченка, 19, ) про зобов`язання вчинити дії на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Судове рішення набрало законної сили 07.10.2019 року.

29.10.2019 року було видано виконавчі листи по справі №420/4093/19.

Ухвалою суду 22.06.2020 року замінено боржника (сторону у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) Балтське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області () на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) по справі №420/4093/19.

06.07.2023 року від Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява, в якій заявник просить встановити чи змінити спосіб і порядок виконання по виконавчому провадженню № 62978737 з примусового виконання виконавчого листа № 420/4093/19, виданого 29.10.2019 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 неотриману суму пенсійних виплат загальна сума яких складає 33456,88 грн., в т.ч. за період з 01.10.2016 р. по 30.03.2018 р. у сумі 28287,64 грн. та за період з 01.04,2018 р. по 30.06.2018 р. у сумі 5169,24 грн., на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої суми у розмірі 34763, 68 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що станом на 30.06.2023 вимоги виконавчого документа не виконано без поважних причин і виконання цього рішення не може бути проведено без участі боржника. Отже, судове рішення не виконується буз поважних причин протягом тривалого часу, понад три роки.

Заяву було призначено до розгляду на 03.08.2023 року об 11:30 год.

В судове засідання 03.08.2023 року об 11:00 год. сторони не з`явились.

У прохальній частині заяви про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду заявник просив розглянути заяву без участі представника Відділу.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням викладеного суд вирішив розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Згідно із ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно ст.124 Конституції України, ст. 370, 373 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються на підставі виконавчого листа, виданого судом першої інстанції.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судом встановлено, що 08.09.2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62978737 за виконавчим листом №420/4093/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 29.10.2019 року.

Листом від 24.09.2020 № 1956/04-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило заявника, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 по справі № 420/4093/19 розпорядженням від 16.10.2018 та протоколом від 16.10.2019 Головним управлінням ОСОБА_1 нараховано борг з 01.10.2016 по 31.03.2018 та з 01.04.2018 по 30.06.2018 у загальній сумі 33456,88 грн. Після приведення 07.12.2018 електронної пенсійної справи у відповідність, а саме: проведення індивідуально-масового перерахунку з 01.01.2017, доплата за періоди зазначені у рішенні суду з 01.10.2016 по 31.03.2018 та з 01.04.2018 по 30.06.2018 склала 34763,68 грн, де: борг за період з 01.10.2016 по 31.03.2018 склав 29158,84 грн, борг за період з 01.04.2018 по 30.06.2018 30.06.2018 склав 5604,84 грн. Виплата нарахованої пенсії за період за 01.10.2016 по 30.03.2018 року та 01.04.2018 по 30.06.2018 у загальній сумі 34763, 68 грн буде здійснена за умови затвердження окремого порядку Кабінетом Міністрів України та виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Схожий за змістом лист щодо виконання рішення суду був також направлений заявнику 16.02.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В розумінні наведеної статті, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які ґрунтуються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що право звернутися в адміністративний суд першої інстанції із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення передбачено ст.378 КАС України. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Між тим, належних доказів, які би підтверджували наявність визначених вказаною нормою обставин, заявником не надано.

Спосіб та порядок виконання судового рішення є заходами його реалізації. Тому суд акцентує увагу сторін, що в порядку застосування ст.378 КАС України суд не уповноважений приймати додаткове рішення за вимогами, що не були заявлені предметом спору.

Суд зазначає, що обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст. 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Суд зазначає, що посилання заявника не містять обґрунтованих доводів щодо заявленого ним порядку та способу виконання рішення суду. Не наведено обґрунтувань забезпечення в такий спосіб реального його виконання.

Так, заявник просить змінити порядок виконання рішення суду від 04.09.2019 року по справі №420/4093/19 та фактично змінити зміст рішення у справі №420/4093/19, зазначивши, що кошти у сумі 34763, 68 грн підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 .

Проте, зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, конкретне визначення сум коштів до виплати позивачу не було предметом спору. Початковий період для дій щодо виплати визначений, а кінцевий ні, що унеможливлює здійснення розрахунку.

Отже, зміна встановленого судом у рішенні, що набрало законної сили, зобов`язання боржнику виплатити неотриманої суми коштів на стягнення суми коштів полягає у зміні результату вирішеного спору, у тому числі виходу за межі заявлених позовних вимог та порушуватиме встановлений порядок відновлення порушеного права позивача.

У свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права, а судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії (перерахувати та/чи виплатити кошти) є різними видами рішень, які виконуються в різному порядку.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, які викладені в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 440/85/19 та в постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а, в якій також зазначено, що зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

З огляду на викладене заява відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 205, 248, 256, 372, 378 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №420/4093/19 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Радчук А.А.