Справа № 560/18441/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18441/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

02 серпня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 06.08.2020 без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 06.08.2020 без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що обмеження пенсії максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, застосовуються до тих пенсій, що призначені після набрання чинності Законом №3668-VI.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначає, що норми законодавства щодо питань виплати пенсії з урахуванням максимального розміру є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 29 вересня 2011 року отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 14 березня 2019 - пенсію за віком згідно із Законом України Про державну службу.

На підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 у справі № 560/5335/20, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевело позивача з 06 серпня 2020 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" (із врахуванням довідок, виданих виконавчим комітетом Хмельницької міської ради) та здійснило перерахунок пенсії. Відповідно до п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідач під час перерахунку застосував обмеження її максимальним розміром - 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність.

01.06.2021 позивач звернувся до Головного управління із заявою про проведення перерахунку пенсії починаючи з 06.08.2020 без застосування вказаного обмеження.

16.06.2021 Головне управління повідомило про відмову у перерахунку, посилаючись на наявність положення закону щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо проведення перерахунку пенсії з обмеженням її максимальним розміром протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, у тому числі до Закону України "Про державну службу", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду 24.06.2020 у постанові у справі №580/234/19 зазначив, що з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Водночас, відповідно до п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії, призначеної, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону № 3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI, Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 у справі № 580/234/19 щодо аналогічних правовідносин зазначає, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Отже, на осіб, яким пенсія призначена відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого призначення (перерахунку).

При цьому, обмеження пенсії максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, застосовується до тих пенсій, що призначені після набрання чинності Законом №3668-VI.

З матеріалів справи встановлено, що пенсія позивача, призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на 01.10.2011 становила 5232,18 грн., тобто не перевищувала максимальний розмір, встановлений Законом №3668-VI.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 у справі № 560/5335/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивача з 06 серпня 2020 року на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" (із врахуванням довідок, виданих виконавчим комітетом Хмельницької міської ради) та здійснити перерахунок пенсії. Враховуючи зазначене, з 6 серпня 2020 року розмір пенсії позивача становить17120,00 грн, з 01.12.2020 - 17690,00 грн., з 01.07.2021 - 18540,00 грн., з 01.12.2021 - 19340,00 грн. З врахуванням максимального розміру з 01.12.2021 року розмір пенсії позивача становить 19340,00.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Оскільки на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія позивача не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на позивача не поширюються норми п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI.

Крім того, колегія суддів враховує, що пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" позивачу призначено з 14.03.2019, тобто під час дії положень Закону № 3668-VI, яким встановлено максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до ЗУ "Про державну службу".

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обмежуючи розмір пенсії позивача, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, оскільки норми Закону №3668-VI є обов`язковими для застосування відповідачем.

Висновок суду по даній справі щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та правомірність дій відповідача щодо виплати пенсії із обмеженим розміром виплати після проведеного перерахунку, узгоджується із правовим висновком Судової палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року по справі №580/234/19, а також правовими висновками Верховного Суду у постановах від 08.07.2020 року у справі № 607/7115/17, від 10.09.2020 року у справі №280/5154/19 та від 24.09.2020 року у справі №640/5854/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.