Справа № 240/21810/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/21810/23

категорія 109000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглядаючи позовну заяву керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" про визнання протиправними та скасування протоколу і спеціального дозволу,

встановив:

Керівник Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол №4184 від 05.12.2017 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин;

- визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами №6299, виданий 03.12.2018 Державною службою геології та надр України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023, головуючою суддею для розгляду адміністративної справи №240/21810/23 визначено суддю Лавренчук О.В.

Ухвалою суду від 25.07.2023 заяву судді Лавренчук О.В. про самовідвід задоволено, відведено суддю Лавренчук О.В. від розгляду адміністративної справи №240/21810/23 за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" про визнання протиправними та скасування протоколу і спеціального дозволу. Дану адміністративну справу передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

За протоколом від 26.07.2023 для розгляду даної справи головуючою суддею визначено Єфіменко О.В.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам ст.160 КАС України, вважаю, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1-2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, до позовної заяви керівником Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність підстав, які слугували пропуску строку звернення до суду позивач посилається на зміну сталої судової практики Верховного Суду. Вважає, що до формування сталої судової практики у справах даної категорії у прокурора була відсутня процесуальна можливість оскарження протоколу та спеціального дозволу на користування надрами.

Інших умотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку звернення до суду із даним позовом, позивач не наводить.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач зауважує на зміні судової практики з приводу наявності у прокурора повноважень самостійно звертатися до суду із даним позовом посилаючись на висновки Верховного Суду викладені у постановах: від 05.12.2019 у справі №806/906/17, від 29.11.2022 у справі №240/401/19, від 26.01.2023 у справі №240/3379/19 та від 22.03.2023 у справі №806/2202/18.

Тобто, правова позиція Верховного суду щодо адміністративної процесуальної дієздатності прокурора почала змінюватися ще з 2019 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року № 806/2361/18 позовну заяву заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Комета" про визнання протиправними та скасування протоколу і рішення, залишив без розгляду.

У той час, звернення до суду з цим позовом відбулося лише через два роки після ухвалення Верховним Судом судового рішення у справі №806/2361/18, і об`єктивних причин, які перешкоджали йому звернутися з цим позовом у найбільш короткі строки після зміни судової практики, яка підтверджує правильність позовних вимог прокурора та можливість пред`явлення прокурором позовів такої категорії як самостійним позивачем, позивач не навів. При цьому відсутні підстави вважати такий строк розумним та об`єктивно необхідним для реалізації права на судовий захисту.

Посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо необхідності уникнення судами зайвого формалізму суд вважає незмістовними, оскільки у цій справі судами не допущено формального ставлення до вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Разом з тим, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У контексті викладеного, суд вважає за необхідне наголосити, що зміна судової практики, що відбулася після ухвалення судами остаточного рішення, не повинна порушувати принцип правової визначеності, стабільності у відносинах, а тому, в даному випадку, не може слугувати поважною підставою для поновлення строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, суд не вважає поважними підстави зазначені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду. На думку суду, позивачем не наведено поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.3 ст.46 КАС України).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.48 цього ж Кодексу якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Так, як свідчать матеріали справи, оскаржувані протокол та спеціальний дозвіл складені Державною комісією України по запасах корисних копалин та Державною службою геології та надр України відповідно. При цьому відповідачем у справі також значиться і Товариство з обмеженою відповідальністю "Комета" до якого не заявлено жодних позовних вимог.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно уточнити суб`єктивний склад учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду:

- окремої заяви відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України про поновлення строку звернення із вказанням інших обґрунтувань строку пропуску звернення до суду із даним позовом та доказів такого обґрунтування.

- уточненої позовної заяви із врахуванням висновків суду, та її копії відповідно до кількості учасників справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Єфіменко