Справа № 340/907/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 340/907/23
(суддя Казанчук Г.П., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі №340/907/23 за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 березня 2023 року звернувся до суду з позовом до Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Кіровоградського обласного ТЦК та СП про призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Збройні Сили України по мобілізації від 01.03.2022;

- визнати бездіяльність Кіровоградського обласного ТЦК та СП протиправною щодо залишення без реалізації матеріалів обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та зобов`язати Кіровоградський обласний ТЦК та СП затвердити акт обстеження сімейного стану сім`ї молодшого сержанта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Позов обґрунтовано тим, що на час призову на військову службу позивач проживав у цивільному шлюбі однією родиною з ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства та має орфаннє захворювання, а тому мав право на відстрочку від призову за мобілізацією. У листопада 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 та продовжує виховувати її сина ОСОБА_3 у зв`язку з чим ним поданий рапорт про демобілізацію, який залишено без реалізації з підстав, що ОСОБА_3 не є біологічним сином позивача. Вважає вказану причину протиправною, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка виховує дитину інваліда до 18 років. За результатом обстеження його сімейного стану Кіровоградським обласним ТЦК та СП прийнято рішення про відсутність підстав для демобілізації ОСОБА_1 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а його рапорт залишено без реалізації.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надав доказів що відповідачем порушено порядок проведення мобілізації щодо позивача та винесення спірного наказу про мобілізацію. При цьому, скасування оскаржуваного наказу начальника Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №88 від 01.03.2022 року, який є індивідуальним правовим актом, що вичерпав свою дію, не призведе до відновлення попереднього становища позивача, оскільки, як зазначено вище, порядок звільнення з військової служби чітко визначений законом. Також, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач у цій справі Кіровоградський обласний ТЦК та СП не має жодного повноваження щодо звільнення позивача з військової служби та не має законодавчого обов`язку на затвердженням акту обстеження, з огляду на висновок комісії про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач має бути демобілізований з лав ЗСУ так як виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років, яка хвора на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання. Також, позивач зазначає про те, що відсутність в матеріалах справи корінця з підписом позивача про отримання повістки є порушенням порядку мобілізації.

Згідно з відзивами на апеляційну скаргу, відповідачі, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просять винести рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року та наказу начальника Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.03.2022 року №88 позивач призваний за мобілізацією на військову службу у Збройних Силах України (далі спірний наказ про мобілізацію) (а.с.157-158).

19.11.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 (а.с.40).

Рішенням Новоукраїнського районного суду від 18.10.2017 року розірваний шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.28-29). ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5 має сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 (а.с.23).

ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_5 (а.с.24-27).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2017 року у справі №396/1068/17 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 частину всіх видів заробітку, як аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.61-62).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.12.2021 року у справі №396/1142/21 збільшений розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63-64).

Вказані рішення судів перебувають на примусовому виконанні в органах виконавчої служби. Так, Подільський відділ державної виконавчої служби в місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконання ухвали суду про витребування інформації/доказів надано копії матеріалів виконавчого провадження АСВП №68786505 (а.с.76-123). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за період з 06.02.2022 по 28.02.2023 ОСОБА_5 (боржник у виконавчому провадженні) сплачує аліменти на утримання свого сина ОСОБА_3 та має заборгованість в розмірі 1467,47 грн (а.с.115-116).

На ім`я командира взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського взводу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 поданий рапорт від 12.12.2022 року про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.31-32).

На вказаному рапорті є напис командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_6 на ім`я командира роти резерви сержантського складу військової частини НОМЕР_2 про те, що він клопоче по суті рапорту та рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_6 від командиру роти резерву.

Командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_7 направив начальнику Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки рапорт Цури В.В. з метою проведення обстеження сімейного стану мобілізованого військовослужбовця та складання відповідного акта (а.с.15).

Актом обстеження сімейного стану сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 , який підписаний державним службовцем ОСОБА_8 та полковником ОСОБА_9 вказано про наявність підстав для дострокового звільнення з військової служби за сімейними обставинами у військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 (а.с.10-14). На вказаному акті наявний напис «Комісія вважає, що підстави для звільнення з в/ АДРЕСА_2 »

Вказаний примірник акта обстеження начальником Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_10 повернуто начальнику Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 13.02.2023 року вих. №1744 із супровідним листом про відсутність підстав для звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.9).

Законність та обґрунтованість наказу від 01.03.2022 року про призов позивача на військову службу під час мобілізації та правомірність дій щодо повернення акта обстеження із вказівкою про відсутність підстав для звільнення з військової служби є предметом спору переданого на вирішення адміністративного суду. Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За нормами частини третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом пункту 7 названого Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

У силу пункту 12 згаданого Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується наказ Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.03.2022 року №88 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» (а.с.154-158).

За нормами статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Суд апеляційної інстанції зауважу, що обставини на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу для скасування наказу від 01.03.2022 року, а саме виховання ним дитини з інвалідністю віком до 18 років виникли після його призиву на військову службу під час мобілізації, зважаючи на те, що акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 датовано 20.02.2023 року №178/01-29, тобто складено після винесення оскаржуваного наказу.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що позивач у позовній заяві не зазначає обставин з посилання на докази того, що під час його призиву на військову службу під час мобілізації ним надавалися до Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки докази того, що ним виховується дитина з інвалідністю віком до 18 років, а тому підстав вважати, що відповідач видав оскаржуваний наказ в порушення вимог статті 23 Закону №3543-XII не має.

Між тим, суд апеляційної інстанції погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що скасування оскаржуваного наказу, який є індивідуальним правовим актом, що вичерпав свою дію, не призведе до відновлення попереднього становища позивача у спірних відносинах, зважаючи на те, що на підставі вказаного наказу позивач почав проходити військову службу з березня 2022 року, отримуючи за службу грошове забезпечення, а порядок звільнення з військової служби в свою чергу чітко визначений законом.

Враховуючи вищеописане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ начальника Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.03.2022 року №88 винесений із дотриманням принципів законності та справедливості, а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі виховання військовослужбовцем дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Відповідно до пункту 213 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 військовослужбовці строкової військової служби можуть бути звільнені зі строкової військової служби достроково відповідно до пунктів «б», «в», «г» частини другої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення в запас, призначає комісію, яка перевіряє в десятиденний строк сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається для розгляду керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

У разі відсутності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби за сімейними обставинами керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надає заявнику відповідь про причини відмови і повідомляє про це командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

Як вбачається з акта обстеження сімейного стану сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 , його складено на підставі листа військової частини НОМЕР_2 та пункту 213 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що пункт 213 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 застосовується до військовослужбовців строкової військової служби, в той час як позивач наказом №88 був призваний на військову службу під час мобілізації.

Зважаючи на те, що позивач не є військовослужбовцем строкової військової служби, суд апеляційної інстанції вважає, що у обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не було обов`язку з розгляду акта обстеження з подальшим прийняттям рішення про наявність чи відсутність підстав у позивача для дострокового звільнення зі строкової військової служби.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі №340/907/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов