Справа № 480/6509/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 р. Справа № 480/6509/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою 5-го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2023, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/6509/22

за позовом ОСОБА_1

до 5-го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2020 році, без урахування у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову допомогу при звільненні у 2020 році, з урахуванням у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в 2020 році, без урахуванням винагороди за бойове чергування.

Зобов`язано 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина № НОМЕР_1 ) (а/с 103, м. Суми, Сумська область, 40030, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення включаючи винагороду за бойове чергування за 20 повних календарних років служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не вірно встановив обставини справи, з посиланням на наказ МВС України № 558 від 22.06.2018, винагорода за бойове чергування має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів, не входить до складу грошового забезпечення з якого нараховується одноразова горошова допомога при звільненні з військової служби, а отже підстав для її перерахунку та виплати одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення включаючи винагороду за бойове чергування немає.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що що позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НОМЕР_5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.08.2020 №337-ОС "По особовому складу" припинено контракт, звільнено у запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю 1 категорії снайпера 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип А), звільненого з військової служби у запас наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 30.06.2020 року № 255-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу. Наказано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за двадцять повних календарних років в сумі 131022,00 коп.

Позивач вважає вказаний розрахунок протиправним, оскільки він проведений без урахуванням у складі грошового забезпечення для обрахунку суми, додаткової винагороди за бойове чергування передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2020 році, без урахування у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2020 році, без урахуванням винагороди за бойове чергування та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення включаючи винагороду за бойове чергування за 20 повних календарних років служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі-Закон №2232-XII).

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 року №558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року за №854/32306, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності з 10.08.2018 року.

Судовим розглядом встановлено, що позивача звільнено з військової служби (припинено контракт) на підставі пункту "а" пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону № 2232-XII (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Календарна вислуга років на момент звільнення позивача складає 20 років, а відтак, відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-ХІІ, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пп.пп.1, 6 п.9 «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» Розділу V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються - для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).

Тобто, вказаною інструкцією встановлено обмеження щодо включення до складу грошового забезпечення винагород.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

З наведеного вбачається, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, Законом №2011-ХІІ не встановлено обмеження щодо включення до складу грошового забезпечення винагород.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 7 КАС України, щодо застосування судами правового акту, який має вищу юридичну силу, при виникненні колізії між нормами правових актів, колегія суддів зазначає, що в даному випадку вирішуючи питання щодо включення до складу грошового забезпечення винагород, перевагу належить віддати положенням Закону №2011-ХІІ, як акту права вищої юридичної сили.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає - Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно з п.3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до п.4 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 7 розділу І Порядку №260 серед іншого визначено, що розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, відслужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п.1 розділу XXXI Порядку №260 грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

Відповідно до додатку №25 постанови КМ України від 07.11.2007 року за №294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» військовослужбовці у з`єднаннях, частинах і підрозділах, на прикордонних заставах, у складі екіпажів літаків, вертольотів, кораблів і катерів Держприкордонслужби за час бойового чергування (бойової служби) отримують винагороду за бойове чергування (бойову службу), відсотків посадового вкладу від 10 до 30.

Відповідно до пп.1 п.3 розділу IV вказаної Інструкції військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1391/27836; екіпажів літаків, вертольотів, кораблів, катерів, що виконують завдання з охорони державного кордону територіального моря та виключної (морської) економічної зони України, за час бойового чергування (бойової служби) виплачується винагорода в розмірі до 20 відсотків посадового окладу, обчисленого в установленому порядку за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови №704 на місяць.

У п.3 розділу IV вказаної Інструкції визначено, що винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Підставою для видання наказу є рапорти відповідних начальників (командирів) підрозділів, у яких зазначаються посада, прізвище та ініціали військовослужбовців, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби), кількість чергувань (вилітів) та загальний відсоток для встановлення розміру винагороди.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується особовими картками грошового забезпечення позивача, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , позивачу виплачувалася винагорода за бойове чергування у 2019-2020 роках, окрім січня 2019 року та січня 2020 року.

Колегія суддів звертає увагу, що перед звільненням виплата позивачу винагороди за бойове чергування мала постійний характер, а тому, на переконання суду, за жодних обставин така складова не може вважатись одноразовою.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону №2011-ХІІ.

Аналогічні правові висновки відповідають правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 №825/997/17 та постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі №820/1784/17, котрі враховані судом апеляційної інстанції в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України в ході розгляду даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо не врахування винагороди за бойове чергування при визначенні суми одноразової допомоги при звільненні не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2020 році, без урахуванням винагороди за бойове чергування та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення включаючи винагороду за бойове чергування за 20 повних календарних років служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 5-го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 по справі №480/6509/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова