Справа № 120/3598/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 серпня 2023 р. Справа № 120/3598/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням трудового стажу з 03.08.1980 по 25.09.1985.

Ухвалою від 01.05.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком з 04.08.2021. Зазначив, що при призначенні пенсії позивачу було зараховано до його страхового (трудового) стажу період проходження ним військової строкової служби з 08.04.1980 по 07.04.1982. Разом із тим, 25.03.2023 позивач звернувся із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно з додатково наданими документами, зокрема довідки від 21.01.2022 №8/101843, та призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначила, що подана позивачем заява була передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області. За наслідком розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області було прийнято рішення про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Втім, як зазначив представник відповідача, на підставі наданої позивачем довідки від 21.01.2022 №8/101843 до його страхового (трудового) стажу було зараховано період проходження військової служби з 08.04.1982 по 25.09.1985. При цьому, представник позивача зазначила, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача саме з дня призначення, адже довідка від 21.01.2022 №8/101843 була подана ним після спливу трьох місячного терміну з дати подачі заяви про призначення пенсії.

25.07.2023 та 27.07.2023 представником відповідача подано додаткові докази на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком з 04.08.2021.

Як видно із наданих відповідачем доказів, 25.03.2023 позивач звернувся із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно з додатково наданими документами, зокрема, довідки від 21.01.2022 №8/101843, та призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Подана позивачем заява була передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

За наслідком розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області було прийнято рішення №54 від 06.12.2022 про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, як видно зі змісту даного рішення, до страхового стажу позивача, що визначає право на виплату грошової допомоги, не зараховано період з 08.04.1980 по 18.10.1985, оскільки військова частина не належить до закладів державної або комунальної власності.

Як наслідок, Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області дійшло висновку про відмову в здійсненні позивачу перерахунку щодо допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами (право на 10 пенсій).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.12.2022 позивача повідомлено про те, що за наслідком розгляду його заяви від 25.03.2022 прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку.

Як видно із листа від 29.12.2022, останній фактично дублює зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №54 від 06.12.2022.

Разом із тим, як зазначає позивач у позовній заяві, не зарахування до його стажу періоду проходження військової служби вплинуло, на його думку, на визначення розміру пенсії в бік суттєвого зменшення, що призводить до порушення його прав, передбачених ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 46 Конституції України.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням трудового стажу з 03.08.1980 по 25.09.1985;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його військової служби з 03.08.1980 по 25.09.1985;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня її призначення та виплачувати її в подальшому.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058).

Також, частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як слідує із матеріалів справи, позивачу призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, як він зазначає у позовній заяві, є відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в проведенні перерахунку його пенсії із врахуванням його трудового стажу з 03.08.1980 по 25.09.1985.

У позовній заяві позивач також зазначає, що така відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області була надана йому за наслідком розгляду його заяви від 25.03.2023.

Поряд із цим, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що при призначенні пенсії позивачу було зараховано до його страхового (трудового) стажу період проходження ним військової строкової служби з 08.04.1980 по 07.04.1982. Крім того, на підставі наданої позивачем довідки від 21.01.2022 №8/101843 до його страхового (трудового) стажу було зараховано період проходження військової служби з 08.04.1982 по 25.09.1985.

На підтвердження даних обставин представником відповідача надано розрахунок страхового стажу позивача.

Із наданого розрахунку за пенсійною справою №454 видно, що період проходження позивачем військової служби з 08.04.1980 по 18.10.1985 (5 років 6 місяців 11 днів) зарахований до його страхового стажу.

Зарахування відповідного періоду до страхового стажу позивача свідчить про те, що відповідний період з 08.04.1980 по 18.10.1985 уже є зарахованим до загального стажу трудової діяльності позивача, тобто до трудового стажу, як про це просить позивач в межах даного позову.

Слід врахувати, що період військової служби позивача з 08.04.1982 по 25.09.1985 був зарахований до його страхового (трудового) стажу на підставі додатково поданої ним 25.03.2022 довідки від 21.01.2022 №8/101843.

При цьому, як зазначає представник відповідача, оскільки довідка від 21.01.2022 №8/101843 була подана позивачем після трьох місячного терміну з дати подачі заяви про призначення пенсії (26.10.2021), підстави для перерахунку пенсії позивача з дати її призначення відсутні.

Такі твердження представника відповідача, на переконання суду, є обґрунтованими, адже в повній мірі відповідають положеннями ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, враховуючи те, що період проходження позивачем військової служби з 08.04.1980 по 18.10.1985 (5 років 6 місяців 11 днів) є таким, що зарахований до його страхового (трудового) стажу, підстави для зобов`язання відповідача ще раз зарахувати відповідний період до його трудового стажу, на переконання суду, відсутні.

Більше того, як уже було зазначено судом вище, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, як він зазначає у позовній заяві, є відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у задоволенні його заяви від 25.03.2022.

Разом із тим, як видно із долучених відповідачем доказів, заява позивача від 25.03.2022 була передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

За наслідком розгляду заяви позивача від 25.03.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області було прийнято рішення №54 від 06.12.2022.

Втім, відповідне рішення не є предметом оскарження за даним позовом.

Окрім того, відповідним рішенням позивачу відмовлено в зарахуванні періоду військової служби з 08.04.1980 по 18.10.1985 до стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також із заяви від 25.03.2022 видно, що вона стосувалась такого виду перерахунку пенсії як "допризначення у зв`язку з наданими додатковими доказами (право на 10 пенсій)".

Тобто, як звернення позивача від 25.03.2022, так і рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №54 від 06.12.2022 стосувалось зарахування спірного періоду до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Втім, питання зарахування періоду проходження позивачем військової служби з 08.04.1980 по 18.10.1985 до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в межах розгляду даної справи позивачем також не ставиться.

Суд враховує, що положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, вихід за межі позовних вимог у даній справі з метою належного захисту прав позивача призведе до необхідності зміни предмету, підстав позову та особи відповідача (оскільки рішення №54 від 06.12.2022 було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області), що у відповідності до положень КАС України, є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з адміністративним позовом позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому підстави для його задоволення відсутні.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати не підлягають присудженню на його користь.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного суду, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 02.08.2023.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна