Справа № 320/26059/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 серпня 2023 року м. Київ № 320/26059/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду державного майна України, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України спрямовані на дострокове припинення повноважень Безлепкіна Валерія Михайловича як незалежного директора та члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», а саме:

- звернення до Кабінету Міністрів України для погодження кандидатів на посаду члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 9 червня 2023 року;

- внесення до порядку денного позачергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго», призначених на 7 серпня 2023 року на вимогу Фонду державного майна України, питань про припинення повноважень голови та членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» та обрання (нових) членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго»;

- зобов`язати Фонд державного майна України утриматися від вчинення певних дій, спрямованих на дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 як незалежного директора, члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», зокрема, але не виключно;

- утриматися від включення до порядку денного Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» питання про припинення повноважень голови та членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» та обрання (нових) членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», якщо голосування з цих питань матиме наслідком дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 як незалежного директора, члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго»;

- утриматися від видання наказу та/або надання завдань представнику держави на Загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» голосувати з питань про припинення повноважень голови та членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» та обрання (нових) членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», якщо таке голосування матиме наслідком дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 як незалежного директора, члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про звернення 09.06.2023 Фонду державного майна України до Кабінету Міністрів України для погодження кандидатів на посаду члена Наглядової ради ПАТ "Центренерго" та про внесення до порядку денного позачергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго», призначених на 7 серпня 2023 року на вимогу Фонду державного майна України, питань про припинення повноважень голови та членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» та обрання (нових) членів Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

Суд звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Крім того, у постанові від 10 вересня 2019 року у справі №921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує дії відповідача щодо припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради ТОВ "Центренерго".

Позивач стверджує, що Фондом призначаються позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «Центренерго» з питання припинення повноважень голови та членів Наглядової ради та обрання нових членів Наглядової ради за списком кандидатів, до якого Фондом не включено позивача. Тобто, на думку позивача, Фонд, діючи у цих відносинах від імені держави, виступає як акціонер, якому належить 78,289 % статутного капіталу ПАТ «Центренерго», та, використовуючи свою перевагу при голосуванні на Загальних зборах акціонерів, спроможний забезпечити ухвалення бажаного ним рішення про зміну складу Наглядової ради та у такий спосіб припинити повноваження позивача.

Тобто звернення позивача до суду із цим позовом обумовлено необхідністю захисту прав не у сфері публічно-правових відносин, а корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 09.04.2021 у справі 640/20338/19.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У силу положень п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер спірних правовідносин в адміністративній справі №320/26059/23, та враховуючи позицію Верховного Суду станом на час винесення даної ухвали, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Також, на виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку господарського судочинства, із врахуванням правил територіальної підсудності відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Лисенко В.І.