Справа № 440/3168/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/3168/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Карлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі - УДМС України в Полтавській області), Карлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі - Карлівський РС УДМС України в Полтавській області), у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність УДМС України в Полтавській області у скасуванні та знищенні номера УНЗР, присвоєного позивачу, у вилученні з сервера міграційного органу персональних даних позивача та її подальшого обліку без використання засобів ЄДДР, тобто за прізвищем, ім`ям, по батькові та роком народження, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

визнати протиправною відмову органу міграції у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ з огляду на непридатність використання її паспорта у вигляді електронної картки № НОМЕР_1 ;

зобов`язати Карлівський районний сектор УДМС України в Полтавській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність відмови територіального органу міграційної служби в обміні паспорта громадянина України у формі ID-картки з огляду на його пошкодження на паспорт громадянина України у формі книжечки, а також скасуванні та знищенні номера УНЗР, присвоєного позивачу, у вилученні з сервера міграційного органу персональних даних ОСОБА_1 . На переконання позивача, на сьогодні діють дві самостійні групи нормативно-правових актів стосовно обігу та використання паспорта громадянина України, як у вигляді паспортної книжечки (Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ), так і у вигляді паспортної картки (Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI). А тому, позбавлення ОСОБА_1 , як громадянина України, права вибору форми документа, що посвідчує особу власника і підтверджує громадянство України, є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

2. Позиція відповідачів.

Представник УДМС України в Полтавській області у наданому до суду відзиві на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 94-96/. Свою позицію мотивував посиланням на відсутність у спірних відносинах порушеного права позивача, оскільки за результатами розгляду заяви щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 надано відповідь на звернення відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та роз`яснено правила і порядок подання документів для оформлення паспорта громадянина України. На переконання відповідача, законодавством не передбачено можливість обміну паспорта громадянина України у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки. Відповідач також звертав увагу на те, що позивач добровільно у 2018 році звернулась до органу міграції із заявою про отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки, а вилучення інформації про видачу їй паспортного документа, знищення номера УНЗР, а також вилучення з сервера міграційного органу персональних даних ОСОБА_1 не передбачено чинним законодавством та технічно неможливо.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягала на задоволенні позовних вимог відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 /а.с. 112-119/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 /а.с. 13/.

23.10.2018 позивач звернулась до Карлівського РС УДМС України в Полтавській області із азявою-анкетою №2427962 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки /а.с. 97/.

12.11.2018 ОСОБА_1 виданий паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 та присвоєно УНЗР НОМЕР_4 /а.с. 98/.

30.07.2022 позивач звернулась до УДМС України в Полтавській області із заявою, у якій просила вилучити та знищити її персональні дані з бази даних ДМС України, які були надані під час оформлення її паспорта у формі картки у зв`язку з пошкодженням та непридатністю для використання /а.с. 15-16, 99/.

Листом Карлівського РС УДМС України в Полтавській області від 02.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для задоволення її звернення, оскільки вона добровільно звернулась до органу міграції із заявою про оформлення паспортного документа у формі картки та була поінформована щодо обробки її персональних даних відповідно до сформульованої мети, висловивши згоду у письмовій формі /а.с. 101/.

У заявах від 13.09.2022 позивач просила УДМС України в Полтавській області вести її облік згідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без використання номера УНЗР; видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року /а.с. 17-19, 20-22/.

Листом Карлівського РС УДМС України в Полтавській області від 12.10.2022 позивачу роз`яснено порядок оформлення паспорта громадянина України та зазначено про відсутність підстав для виключення інформації про неї з Єдиного державного демографічного реєстру /а.с. 103-104/.

20.10.2022 позивач звернулась до Карлівського РС УДМС України в Полтавській області із заявою від 07.10.2022 про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, до якої додала: заяву встановленої форми, копію свідоцтва про народження, дві фотокартки, витяг з Реєстру територіальної громади /а.с. 105-107/.

Листом Карлівського РС УДМС України в Полтавській області від 16.11.2022 позивача повідомлено про відсутність підстав для видачі паспортного документа у формі книжечки, так як її вже документовано паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 12.11.2018, дійсний до 12.11.2028. Відповідач зазначив, що для визнання недійсним, вилучення, анулювання та знищення вказаного паспорта відсутні правові підстави (пункт 108 Порядку). До заяви не додано рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС України оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Видалення персональних даних з Єдиного державного демографічного реєстру не передбачено чинним законодавством /а.с. 108-109/.

Не погодившись з позицією органу міграції, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (…).

Частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (частина перша статті 21 Закону №5492-VI).

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (надалі - Положення №2503-ХІІ), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

За змістом пунктів 12, 13, 14 Положення №2503-ХІІ видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

За видачу паспорта справляється державне мито.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом пункту 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено: з 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII; з 1 листопада 2016 р. оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови №302 установлено, що: прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано.

Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до пунктів 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

У силу підпункту 5 пункту 6 названого Порядку, обмін паспорта здійснюється у разі: непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія).

Разом з цим, відповідно до абзацу шостого пункту 3 Постанови №302 Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - "Тимчасовий порядок").

У силу пункту 2 розділу I Тимчасового порядку паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України».

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу IV Тимчасового порядку обмін паспорта здійснюється в разі непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Пунктом 2 розділу IV Тимчасового порядку встановлено, що для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Відповідно до розділу Х Тимчасового порядку територіальний підрозділ державної міграційної служби відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі позивач оспорює протиправну, як на його думку, відмову територіального органу міграції в обміні паспорта громадянина України у формі ІD-картки на паспорт у формі книжечки зразка 1994 року, а також бездіяльність відповідача у скасуванні та знищенні номера УНЗР, присвоєного позивачу, у вилученні з сервера міграційного органу персональних даних позивача та її подальшого обліку без використання засобів ЄДДР, тобто за прізвищем, ім`ям, по батькові та роком народження, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ .

Так, у поданій до Карлівського РС УДМС України в Полтавській області заяві від 07.10.2022 позивач просила видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року з огляду на пошкодження та непридатність до використання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Суд зауважує, що чинними на момент звернення позивача приписами національного законодавства передбачено існування двох форм паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17, що стосувалася оскарження відмови міграційної служби у видачі паспорта у формі книжечки особі, яка відмовилися від обробки персональних даних, звернула увагу на те, що законодавством не врегульовано питання стосовно наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Водночас згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону №5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.

Відповідач рішення про відмову у видачі (оформленні) ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року у порядку розділу Х Тимчасового порядку не прийняв.

Лист Карлівського РС УДМС України в Полтавській області від 16.11.2022 вих.№М-3/6/5324-22/5324/1-22 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статей 4, 19 КАС України.

Підставою для відмови в оформленні позивачу паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідач визначив ненадання разом із заявою від 07.10.2022 рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 розділу X Тимчасового порядку № 456 територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта.

З огляду на викладене та враховуючи неподання позивачем всіх необхідних документів для видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною відмови Карлівського РС УДМС України в Полтавській області в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ.

Водночас суд вважає, що позбавлення особи можливості користуватися паспортом у формі книжечки або примушування її до отримання такого паспорту у формі картки становитиме втручання держави в особисте життя особи та не відповідатиме задекларованим правам та свободам особи та практиці ЄСПЛ, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17.

З огляду на це, керуючись положеннями Тимчасового порядку №456, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про зобов`язання Карлівського РС УДМС України в Полтавській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності УДМС України в Полтавській області у скасуванні та знищенні номера УНЗР, присвоєного позивачу, у вилученні з сервера міграційного органу персональних даних позивача та її подальшого обліку без використання засобів ЄДДР, тобто за прізвищем, ім`ям, по батькові та роком народження, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до пунктів 5-8 частини другої статті 8 Закону України "Про захист персональних даних" (надалі - Закон №2297-VI) суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи; звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду.

Пунктом 2 частини другої статті 15 Закону №2297-VI передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 4 Закону №5492-VI визначено, що Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Статтею 10 Закону №5492-VI врегульовано порядок ведення Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до частини першої якої внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

До документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України (пункт 1 частини першої статті 13 Закону).

У ході розгляду цієї справи суд встановив, що паспорт громадянина України у формі ID-картки, який був виданий ОСОБА_1 , оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок волевиявлення останньої, тобто позивач надала згоду на обробку її персональних даних /а.с. 97-98/.

Водночас, Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Єдиного державного демографічного реєстру.

За твердженням позивача, суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, проте таке право виникає у володільця персональних даних виключно якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними. Водночас, будь-яких доказів про незаконність чи недостовірність обробки персональних даних відповідачем позивач до судів не надала, отже правових підстав для вчинення дій щодо видалення/анулювання персональних даних немає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 08.12.2022 у справі №380/6916/20, від 21.12.2021 у справі №160/1/21.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 у справі №260/99/19 зазначив, що законна і добровільна видача позивачу паспорта громадянина України у формі картки та внесення інформації щодо неї до Реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону №2297-VI, а позивач фактично має право на поновлення або виправлення інформації, але ніяк не вилучення її, в зв`язку з релігійними переконаннями.

Організаційні засади створення і функціонування Єдиного державного демографічного реєстру, види персональних даних, які підлягають обробці засобами Реєстру і мета цієї обробки визначені на законодавчому рівні, оскільки сфера цих суспільних відносин, за статтею 92 Конституції України, є предметом винятково законодавчого регулювання.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що інформація про позивача була отримана з дозволу останньої і без порушень вимог Закону №2297-VI, як і Закону №5492-VI та є достовірною, підстави для видалення УНЗР, а також даних щодо позивача з Реєстру - відсутні.

Верховний Суд у вищезгаданій постанові наголосив, що висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), не можуть бути застосовані при розгляді справи щодо вилучення даних про особу з Реєстру з огляду на нетотожність предмета спору.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У частинах п`ятій, шостій 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, у відповідній частині позовних вимог належить відмовити.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи те беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 2147,20 грн /а.с. 77/, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 78/.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тож, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань УДМС України в Полтавській області у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Карлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Карлівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ та Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

1) управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 37829297; вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039);

2) Карлівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (код ЄДРПОУ відсутній; вул. Симоненка, 1, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба