Справа № 420/8267/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8267/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4; ) про визнання протиправними рішень та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 01.09.2022 року;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 22.09.2022 року;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії та зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію з 14.07.2022 р., застосувавши при розрахунку пенсії стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 за періоди з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 21.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по 31.01.2003 р. по дату розрахунку (призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 13.07.2022 р. йому виповнилось 55 років, він має 31 рік 24 дні страхового стажу (на 26.08.2022 р.), з них 23 років 11 місяців 27 днів спеціального стажу за списком №2, що підтверджується копією трудової книжки та іншими документами.

У зв`язку із зазначеним 26.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ УПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, надавши всі необхідні документи, що підтверджується копією розписки-повідомлення про реєстрацію заяви №6265 від 26.08.2022 р, проте отримав протиправне рішення ГУ ПФУ в Харківської області про відмову у призначенні пенсії №88 від 01.09.2022 р. обґрунтовану тим, що надана ПАТ «Стальканат» довідка про підтвердження трудового стажу начебто не відповідає додатку 5 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 р.

14.09.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області і додатково надав документи, що підтверджують його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, проте отримав чергове протиправне рішення, на цей раз вже ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії за тим же номером 88, але від 21.09.2022 р., обґрунтовану тим, що позивач начебто не має стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (12 років 6 міс).

Позивач вказав, що з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що до стажу роботи позивача за списком №2 протиправно не враховано періоди роботи з 08.02.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 01.08.2000 по 31.01.2006 р. і з 21.02.2018 р. по дату призначення (14.07.2022 р.).

Позивач вважає протиправними зазначені рішення податкових органів та зазначає, що необхідним і достатнім документом для підтвердження стажу роботи позивача, в тому числі пільгового, є трудова книжка. На підставі інших документів, стаж роботи встановлюється лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як стверджує позивач, періоди його роботи волочильником проволоки (з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 p., з 17.10.1995 по 08.03.1996 p., 3 21.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по сьогоднішній день) - 23 років 11 місяці 27 день підтверджуються записами трудової книжки, отже мають бути зараховані до спеціального стажу, а Позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 14.07.2022 р.

Позивач зауважив, що весь зазначений час він працював в одному цеху на одній і тій самій посаді, змінювались лише власники і назви підприємств. Проте, при прийнятті першого рішення до пільгового стажу не зараховано жодного дня, а при прийнятті другого, з незрозумілих підстав, не враховано стаж до 01.01.2004 р. і з 21.02.2018 р. При тому, що при прийнятті другого рішення стаж з 01.01.2004 р. по 21.02.2018 р. зараховано як пільговий.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачі не виконали покладених на них обов`язків з роз`яснення вимог щодо надання додаткових документів і не надали необхідну допомогу щодо одержання відсутніх документів.

На думку позивача, така бездіяльність відповідачів є протиправною та такою, що привела до порушення права позивача на отримання пенсії, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

До суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано довідку про підтвердження наявного трудового стажу та заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді від 29.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

01.06.2023 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

У відзиві Головне управління заперечує проти задоволення позову та зазначає, що умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат визначаються Законом №1058. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років для чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, призначаються із зменшенням пенсійного віку, але мають не менш половини стажу на зазначених роботах, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 цього Закону: чоловікам- на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідач повідомив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п.2 ст. 114 Закону України в зв`язку з відсутністю необхідного віку (56років). Дата з якої позивач матиме право на пенсійну виплату з 14.07.2023 року.

З огляду на зазначене, відповідач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області правомірними та такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, відповідач у відзиві звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом.

08.06.2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли документи відмовної пенсійної справи №88.

Також 08.06.2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла копія пенсійної справи позивача.

16.06.2023 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідно до якого Головне управління заперечує проти задоволення позову з тих же підстав, що викладені у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

23.06.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому представник управління зазначає, що Комплексний аналіз вищезазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для забезпечення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути:карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників: трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування стажу до пільгового.

Відповідач повідомив, що за результатами розгляду документів поданих до заяви про призначення пенсії, до пільгового стажу роботи не зараховано Довідку № 97-05-від 28.07.2022, оскільки довідка не відповідає вимогам, які передбачені законом, оскільки в ній наявні підписи тільки двох осіб (відповідно до додатку 5 Порядку № 637 повинно буду три підписи відповідальних осіб), а підпис керівника підприємства зовсім відсутній. Також довідка № 97-05 від 28.07.2022 відсутня інформація про цех та дільницю, в яких працював Позивач. Отже, Позивачу рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.09.2022 № 88 було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

19.06.2023 року до суду надійшла відповідь на відзиви одразу трьох відповідачів, доводи якої ґрунтуються на доводах позовної заяви. При цьому позивач наголошує, що записи у трудовій книжці вчинені не заявником, і заявник не має змоги їх змінити чи вплинути на відповідальних осіб. Відповідач же, має не лише право, але і обов`язок з`ясувати зазначені обставини з метою справедливого визначення обставин і призначення пенсії за умови наявності на неї права заявника. Таке з`ясування має проводитись шляхом запитів інформації, здійснення перевірок, допиту свідків. Жодна із передбачених дій відповідачем вчинена не була, тобто відповідачі допустили протиправну бездіяльність, що призвела до порушення гарантованих Конституцією і законами України прав позивача на соціальний захист у вигляді пенсії. Не виконання повноважень суперечить меті з якою вони надані ПФУ Українським народом. Відповідачі протиправно не надали необхідної допомоги, не отримали інформацію у необхідній їм формі, не встановили необхідні факти, тобто не виконали покладених на них функцій, не досягли мети своєї діяльності.

Інші заяви по суті та клопотання до суду не надходили

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.08.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

До заяви 26.08.2022 року позивачем додано документи відповідно до їх переліку в розписці-повідомленні від 26.08.2022 року.

Вік заявника на момент звернення становив 50 років 12 днів.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 88 від 01.09.2022 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці. Зазначено, що відповідно до додатку № 5 в довідці про підтвердження наявного трудового стажу передбачено три підписи відповідальних осіб. Довідка № 97-05 від 28.07.2022 р. не відповідає вимогам, оскільки в ній наявні підписи тільки двох осіб, а підпис керівника підприємства відсутній взагалі. Також в довідці відсутня інформація про цех та дільницю, в яких працював заявник.

14.09.2022 року позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності заяву позивача від 14.09.2022 року розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 88 від 21.09.2022 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного віку (56 років). Так, у рішенні вказано наступне: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць-після досягнення 55років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, призначаються із зменшенням пенсійного віку, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 цього Закону : чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

При цьому, обома рішеннями встановлено, що страховий стаж заявника становить 31 рік 0 місяців 24 дні. У рішенні від 21.09.2022 року визначено пільговий стаж за Списком 2 12 років 0 місяців 20 днів; дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 14.07.2023 року.

Позивач не погодившись із вказаними рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 року таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Предметом розгляду даної справи є відмова пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, оскаржувані рішення про відмову у призначенні пенсії прийняті на підставі:

- відсутність пільгового стажу, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення (Список №2) (рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області);

- недосягнення позивачем віку, визначеного п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення (Список №2) 56 років (рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області).

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058- IV від 09.07.2003 (далі Закон України № 1058-IV).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закон України №1058- IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058- IV, передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів та за результатами атестації робочих місць, досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Аналогічні норми містить п. "б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема. з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 5 ст.45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, 25.11.2005 року за №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1). Пунктом 4.7 Порядку №22-1, встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

З аналізу п. 2.1. Порядку №22-1 для призначення пільгової пенсії за віком до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи:

1. документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2. документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

3. для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

4. документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5. документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Судом встановлено, що позивачем при звернені до пенсійного органу за призначенням пенсії було надано трудову книжку позивача та інші документи, які підтверджують стаж роботи на посадах, передбачених Списком № 2, зокрема, документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці, а також, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 97-05 від 28.07.2022.

Між тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 01.09.2022 року відмовлено у призначенні пенсії позивачу за Списком 2, зокрема, з огляду на те, що відповідно до додатку № 5 в довідці про підтвердження наявного трудового стажу передбачено три підписи відповідальних осіб. Довідка № 97-05 від 28.07.2022 р. не відповідає вимогам, оскілки в ній наявні підписи тільки двох осіб, а підпис керівника підприємства відсутній взагалі. Також в довідці відсутня інформація про цех та дільницю, в яких працював заявник.

Суд зазначає, що наявна матеріалах пенсійної справи позивача довідка № 97-05 від 28.07.2022 відповідає формі довідки згідно додатку 5 Порядку №637. Так, у довідці є підпис представника керівника підприємства здійснений на підставі довіреності, копія якої також наявна в матеріалах пенсійної справи позивача (довіреність №11 від 01.01.2022 р.). Крім того, має штамп підприємства, а також печатку.

Так, відповідно довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 97-05 від 28.07.2022 ОСОБА_1 працював повний робочий день на ПрАТ «Стальканат» на посаді волочильник дроту, що передбачена Списком №2 2 розд VI1. Виробництво дроту та каліброваного металу за період 01.02.2006 року по 27.01.2011 року = 4 р. 11 міс. 26 дн., з 28.01.2011 року по 20.02.2018 року = 07 р. 0 міс. 22 дн.

Отже, період роботи позивача з 01.02.2006 по 20.02.2018 р.р. на ПрАТ «Стальканат» на посаді волочильник дроту має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Із зазначених підстав суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 01.09.2022 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, як вбачається з розрахунку стажу для розрахунку права ОСОБА_1 на пенсію за віком, доданого до другого оскаржуваного рішення - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 21.09.2022 року, саме період роботи позивача з 01.02.2006 по 20.02.2018 р.р. зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Як стверджує позивач, відповідачами не було зараховано до його пільгового стажу періоди роботи волочильником проволоки (з 08.02.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 01.08.2000 по 20.02.2018 р.).

Суд звертає увагу, що в рішенні про відмову у призначенні пенсії від 01.09.2022 року взагалі не встановлено пільгового стажу позивача за Списком 2, тоді як з рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.09.2022 року, а саме з розрахунку стажу до нього, вбачається періоди зараховані до такого пільгового стажу, проте відсутні підстави відмови у зарахуванні до пільгового стажу інших періодів роботи при наявності поданих позивачем документів про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії.

Судом досліджено копію трудової книжки позивача, відповідно до записів якої встановлено:

08.02.1988 позивач прийнятий у сталедротовий цех учнем волочильника дроту на Сталепрокатне виробниче об`єднання ім.. Дзержинського;

01.06.1988 року позивачу присвоєно третій розряд волочильника дроту сталедротового цеху;

26.06.1989 позивач звільнений за власним бажанням;

17.10.1995 позивач прийнятий волочильником дроту 3 розряду у сталедротовий цех ВАТ «Стальканат»;

08.03.1996 року позивач звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України;

01.08.2000 позивач прийнятий волочильником дроту 3 розряду у сталедротовий цех ВАТ «Стальканат»;

01.09.2001 позивачу присвоєно четвертий розряд волочильника дроту сталедротового цеху;

17.05.2002 позивач звільнений на підставі ст.. 38 КЗпП України;

20.05.2002 позивач прийнятий волочильником дроту у сталедротово-канатний цех №2 по четвертому розряду ТОВ «Стальканат»;

01.01.2011 позивача переведено в Одеську філію ПрАТ «Виробничого об`єднання «Стальканат-Сілур» завод «Стальканат»;

27.01.2011 позивач звільнений за власним бажанням;

28.1.2011 позивач прийнятий у сталедротово-канатний цех волочильником дроту п`ятого розряду Одеської філії ПрАТ «Виробничого об`єднання «Стальканат-Сілур» завод «Стальканат»;

01.01.2015 позивача переведено у сталедротово-канатний цех волочильником дроту п`ятого розряду ПрАТ «Виробничого об`єднання «Стальканат-Сілур»;

01.04.2015 позивача переведено у сталедротово-канатний цех волочильником дроту п`ятого розряду Одеської філії ПрАТ «Виробничого об`єднання «Стальканат-Сілур» завод «Стальканат»;

01.08.2017 позивача переведено у сталедротово-канатний цех волочильником дроту п`ятого розряду ПрАТ «Виробничого об`єднання «Стальканат-Сілур»;

31.12.2021 позивач звільнений у зв`язку з переведення;

01.01.2022 позивач прийнятий у сталедротово-канатний цех в волочильне відділення волочильником дроту п`ятого розряду у ПраТ «Стальканат».

З аналізу трудової книжки серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач праював на підприємстві «Стальканат» (з урахуванням перейменувань довідка від 11.07.2022 №1048/22/06-21) з 08.02.1888 року по 31.05.1988 року учнем волочильника дроту у сталедротовому цеху, а з 01.06.1988 року по 26.06.1989 року, з 17.10.1995 року по 08.03.1996 року, з 01.08.2000 року по 17.05.2002 року, з 20.05.2002 по день звернення за призначенням пенсії - волочильником дроту сталедротово-канатного цеху.

Як вже було зазначено, відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442).

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає правона пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список №2), затверджені:

-постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

-постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (з 01.01.1992);

-постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (з 11.03.1994);

-постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (з 16.01.2003);

-постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (з 03.08.2016).

Так, в період роботи позивача з 08.02.1888 року по 26.06.1989 року у Сталепрокатному виробничому об`єднанні ім.. Дзержинського на посаді волочильника дроту був чинним Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Розділом VII ("Производство метизов", 1. Производство проволоки и калиброванного металла, а) рабочие) якого передбачено професію "Волочильщики проволоки".

У період роботи позивача з 17.10.1995 року по 08.03.1996 року у ВАТ «Стальканат» на посаді волочильника дроту був чинним Список № 2 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Розділом VI ("ВИРОБНИЦТВО МЕТИЗІВ", 1. Виробництво дроту та каліброваного металу, а) робітники) даного Списку №2 передбачено професію "Волочильники дроту".

Дана посада передбачена й Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, а саме Розділом VI («ВИРОБНИЦТВО МЕТИЗІВ», 1. Виробництво дроту та каліброваного металу, а) робітники 6.1. а волочильники дроту. Зазначеним Списком №2 охоплюється період роботи позивача у ТОВ «Стальканат» на посаді волочильник дроту сталедротово-канатного цеху.

Посада «волочильник дроту» також включена у Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (Розділом VI «ВИРОБНИЦТВО МЕТИЗІВ»; 1. Виробництво дроту та каліброваного металу; робітники).

З аналізу наведеного вбачається, що посада позивача «волочильник дроту» була включена до Списків, що діяли в період такої роботи.

Крім того, у трудовій книжці є записи про те, що робоче місце волочильник дроту за наслідком атестації робочих місць визнано таким, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 2, підстава: наказ 67 від 16.03.2005, наказ 80 від 12.03.2010, наказ №83 від 13.03.2015, наказ№23 від 20.02.2018.

Суд зазначає, що перелічені накази були надані позивачем пенсійному органу при зверненні за призначенням пенсії та наявні в пенсійній справі позивача.

Крім того, разом з заявою про призначення пенсії позивачем 25.08.2022, а також 14.09.2022 на підтвердження права на пільгову пенсію були надані наступні документи: Висновок експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильності застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, встановлюються другі пільги та компенсації за роботу в шкідливих та важких умовах праці на робочих місцях на ВАТ «Стальканат» від 15.03.2010 №48/03-2010, Висновок від 30.06.2005 №622, Наказ №280 від 30.12.2010 Про поширення результатів атестації, Висновок від 27.04.2005 №21/04-2015, Наказ №6а від 04.01.2022 Про поширення результатів атестації робочих місць, Довідка ПрАТ «Стальканат» від 28.07.2022 №98-05, Висновок №954 від 17.10.1996.

Приймаючи до уваги викладене, позивач надав, окрім трудової книжки, ще й докази атестації робочого місця.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок) та розробленими на виконання постанови № 442, Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Оосновна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

У свою чергу відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Отже, дослідженими судом доказами підтверджено роботу ОСОБА_1 з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 01.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по дату звернення з заявою про призначення пенсії на посаді волочильника дроту, що була передбачена Списками №2, чинними у період роботи на такій посаді, й відносилась до посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що в рішенні від 21.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (№ пенсійної справи №88) Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області взагалі не обґрунтувало підстав неприйняття до пільгового стажу періодів роботи, не охоплених в Довідці №97-05 від 28.07.2022 року. Оскаржуване рішення вказує на єдину підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, без жодної іншої мотивації, зокрема, відсутність необхідного віку (56 років) з посиланням на п.2 ст. 114 Закону України №1058.

У відзивах на адміністративний позов представники відповідачів також не вказали підстав незарахування до пільгового стажу наявного у позивача періоду на посаді волочильника дроту, що призвело до прийняття оскаржуваних рішень про відмову у призначенні пенсії.

У свою чергу, суд зазначає, що весь стаж роботи на підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття і звільнення. Будь-яких доказів того, що надана позивачем трудова книжка містить в собі недостовірну інформацію, відповідачем в оскаржуваних рішенняї зазначено не було. Судом також не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі. Вище вказані відомості, зазначені у трудовій книжці позивача та трудова книжка в цілому, як основний документ, що підтверджує стаж роботи, на переконання суду є належним і достатнім доказом, який засвідчує зайнятість позивача протягом спірного періоду на посаді за Списком № 2. Подання уточнюючих довідок необхідне тільки у разі відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення. Разом з тим позивач подав довідки про атестацію в додатку до заяви про призначення пенсії.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що позивач документально підтвердив стаж його роботи волочильником дроту, а також проведення систематичних та належних атестацій робочих місць за умовами праці за посадою: волочильник дроту, що є однією з умов для призначення пільгового пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку, що відповідачі протиправно відмовили в призначенні пенсії позивачу відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не врахувавши підтверджені належними документами періоди його роботи зі шкідливими і важкими умовами праці.

Суд зазначає, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим суд враховує ту обставину, що пенсія за віком на пільгових умовах є окремим видом пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і право позивача на її отримання порушено відповідачем під час розгляду заяви про призначення йому пенсії за віком на загальних умовах шляхом незарахування до пільгового стажу певних періодів роботи позивача на посадах за Списком № 2.

З огляду на встановлені обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 01.09.2022 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 22.09.2022 року є правомірними та належать задоволенню.

Що стосується вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії та зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію з 14.07.2022 р., застосувавши при розрахунку пенсії стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 за періоди з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 21.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по 31.01.2003 р. по дату розрахунку (призначення пенсії).

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Правовідносини щодо призначення пенсії, обчислення стажу для її призначення відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону,

З оскаржуваних рішень від 01.09.2022 та від 21.09.2022 року не вбачається, чи були відповідачами проведений всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих документів для призначення пенсії, тобто не вбачається, що саме є підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. У самих рішеннях відповідачі не надали оцінки поданим заявником документам, та наявності підстав віднесення до пільгового стажу періодів роботи волочильником дроту. Фактично відповідачами відмовлено у призначенні пенсію позивачу за віком на пільгових умова без будь-якого обгрунтування наявності причинного зв`язку зазначених у рішеннях норм з питанням про призначення пенсії позивачу на пільгових умовах.

Суд враховує, що заяви позивача про призначення пенсії розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, цими ж органами були прийняті рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення йому пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Одеській області.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що, як встановлено судом, посада позивача у вищезазначені періоди була включена до Списку №2, з огляду на повторні відмови пенсійного органу у призначенні пенсії позивачу з різних підстав, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 періоди роботи з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 21.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по дату звернення з заявою про призначення пенсії від 26.08.2022 року.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №6265 від 26.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. як за дві позовні вимоги немайнового характеру.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн. та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн., де 1073,60 грн.- ставка судового збору за одну вимогу немайнового характеру, оскільки саме вказаними відповідачами було відмовлено в призначенні пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4; ) про визнання протиправними рішень та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 01.09.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії №88 від 21.09.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 періоди роботи з 01.06.1988 р. по 26.06.1989 р., з 17.10.1995 по 08.03.1996 р., з 21.08.2000 р. по 17.05.2002 р., з 20.05.2002 р. по дату звернення з заявою про призначення пенсії від 26.08.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №6265 від 26.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. та 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. та 60 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук