Справа № 200/3897/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року справа №200/3897/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., за участі секретаря судового засідання Азарової К.В., представника відповідача Жалдак О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 р. у справі № 200/3897/22 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську (далі відповідач, ТУДБР), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та не виплаті з 28.10.2020 по 01.03.2021 включно - середнього заробітку прийнятому на військову службу за контрактом з 28.10.2020 - ОСОБА_2 , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року ЗУ Про Державний бюджет на 2020 рік, ЗУ Про Державний бюджет на 2021 рік);

- зобов`язати відповідача, нарахувати та виплатити з 28.10.2020 по 01.03.2021 включно, з урахуванням раніше виплачених сум - середній заробіток прийнятому на військову службу за контрактом з 28.10.2020 - ОСОБА_2 , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року ЗУ Про Державний бюджет на 2020 рік, ЗУ Про Державний бюджет на 2021 рік);

- зобов`язати відповідача, нарахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум - вихідну допомогу при звільненні 01.03.2021, з урахуванням середнього заробітку прийнятому на військову службу за контрактом з 28.10.2020 - ОСОБА_2 , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року ЗУ Про Державний бюджет на 2020 рік, ЗУ Про Державний бюджет на 2021 рік);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 793,92 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року відмолено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" надаються гарантії та пільги відповідно законодавства.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Оскільки позивач був прийнятий на військову службу за контрактом та зарахований до військової частини 28.10.2020, то середній заробіток повинен складатися із заробітку за серпень та вересень 2020 року.

Позивач з 28.10.2020 є особою прийнятою на військову службу та увільнений від роботи, на час проходження ним військової служби за контрактом під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення з військової служби, із збереженням за ОСОБА_4 , місця роботи, посади та середнього заробітку. (Наказ №183-ос з урахуванням змін).

Відповідач з 28.10.2020 відповідно до ст. 119 КзпП України та наказу від 29.10.2020 №183-ос не мав повноважень залучати до будь якої роботи військовослужбовця, на відповідача лише покладався обов`язок нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату.

Тобто відповідач з 28.10.2020 діяв поза межами своїх повноважень, протиправно залучав позивача як військовослужбовця до роботи в ТУ ДБР у м. Краматорську, з-за чого позивач ніс негативні наслідки у вигляді недоотримання грошових кошт.

Після 28.10.2020, тобто від дати укладання ОСОБА_4 контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, в нього одразу за рахунок премії зменшився розмір заробітної плати, за жовтень, листопад, грудень 2020 року та січень, лютий 2021 року в порівнянні з попередніми місяцями 2020 року які передували укладанню контракту, що вказує на упереджене та необ`єктивне ставлення відповідача до позивача при виконанні наказу від 29.10.2020 №183-ос.

Отже, відповідач не у повній мірі сплачував з 01 жовтня 2020 по 01.03.2021 року середній заробіток, оскільки відповідно до пункту 2 розділу ІІ ПКМУ від 8 лютого 1995 р.№100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» такий обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Крім того суд формально дослідивши докази, не дав оцінку, чи добросовісно відповідач виконав вимоги ст. 119 КзпП України стосовно позивача, а саме чи добросовісно винесено та виконано наказ від 29.10.2020 №183-ос. Відповідач сам вказує, що по теперішній час щодо позивача він не виконав жодного з пунктів власного наказу №183-ос від 29.10.2020.

Суд помилково визначив, що майнові права позивача у спірний період були належним чином захищені і застосування компенсаторного механізму, передбаченого статтею 119 КзпП, є формальною вимогою, оскільки у даному випадку належним чином майнові права не можуть бути захищені як вказує суд першої інстанції, якщо встановлено, що розмір майнових прав позивача встановлювався особами які не мали на це повноважень, та у порушення прямих норм Закону не виконали вимоги ст. 119 КзпП України.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Законних підстав для нарахування та виплати середнього заробітку прийнятому на військову службу за контрактом і зарахованому до списків особового складу військової частини Збройних сил України з 28.10.2020 ОСОБА_2 не було, оскільки позивач у вказаний період не проходив військову службу у Збройних силах України, не виконував обов`язки військової служби (службових обов`язків) у розумінні частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», про що свідчать табелі обліку використання робочого часу, листки непрацездатності, накази про відрядження, роздруківки руху кримінальних проваджень та розрахункові листи.

ОСОБА_1 не міг одночасно виконувати обов`язки заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську та проходити військову службу у Збройних силах України, виконувати обов`язки військової служби (службові обов`язки) у розумінні частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки був на робочому місці, про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази.

Отже, у спірний період, зокрема з 28.10.2020 по 01.03.2021, ОСОБА_1 продовжував працювати заступником начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську та отримував заробітну плату за основним місцем роботи.

Позивач у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

До суду від позивача надійшли письмові пояснення в яких він з посиланням на рішення суду першої та апеляційної інстанції у подібних правовідносинах, просив суд задовольнити скаргу та скасувати рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, у період з 05.11.2018 по 01.03.2021 працював на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорськ та має 6 ранг державної служби.

29.07.2020 року тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 на адресу Військового комісара Краматорського військового комісаріату м. Краматорськ Донецької області направлено клопотання про прийняття солдата запасу ОСОБА_3 на військову службу за контрактом осіб рядового складу строком на 3 роки. Термін дії письмової згоди до 29.10.2020.

Відповідно до припису ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.09.2020 року № 474 позивачу було запропоновано 22.09.2020 вибути до військової частини Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку у м. Краматорську для прийняття рішення щодо укладення контракту на проходження військової служби (том.1 а.с.116).

Наказом начальника Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 28.10.2020 №38-РС укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки, прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу та призначено рядового запасу ОСОБА_3 , стрільцем групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової службу роти військової служби правопорядку Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Східного територіального управління військової служби правопорядку, ВОС 932915А. Відповідно до п.62 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, рядовому запасу ОСОБА_2 , стрільцю групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку присвоєно військове звання солдат.

28.10.2020 Міністерство оборони України в особі начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку полковника ОСОБА_5 з одного боку, та громадянин України ОСОБА_1 з іншого боку уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

У п.3 Контракту вказано, що він є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін строком на 3 роки. Контракт може бути припинено (розірвано) з ініціативи Міністерства оборони України або громадянина України в порядку та на підставах, визначених Законом України Про військовий обов`язок та військову службу та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

При вирішенні питань, не передбачених цим Контрактом, сторони керуються вимогами законів та інших нормативно правових актів (пункт 7).

Умови Контракту можуть бути змінені або доповнені тільки за згодою сторін у письмовій формі (пункт 9).

У п.11 Контракту вказано, що він набирає чинності з 28.10.2020.

28.10.2020 позивач подав до ТУ ДБР заяву про увільнення з роботи у зв`язку з укладанням такого контракту про проходження військової служби.

29.10.2020 ТУ ДБР видано наказ №183-ос Про увільнення від роботи ОСОБА_3 на час проходження військової служби, яким увільнено ОСОБА_3 , заступника начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, від роботи після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, на час проходженням ним військової служби за контрактом під час дії особового періоду на строк дії його закінчення або до фактичного звільнення з військової служби, збереженням за ОСОБА_6 місця роботи, посади та середнього заробітку.

29.10.2020 Відділом ВСП на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську було направлено лист №5383/вн про надання погодження щодо зарахування до списків Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, зокрема солдата ОСОБА_3 .

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 29.10.2020 №13-10/13-07-33/29372 повідомлено Відділ ВСП, що погодження щодо зарахування, зокрема, ОСОБА_3 буде надано після проведення інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську.

30.10.2020 представником ТУ ДБР на адресу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку був направлений лист щодо надання роз`яснень щодо часу, з якого громадянин вважається таким, що був прийнятий на військову службу до Збройних Сил України.

02.11.2020 ТУ ДБР видало наказ №78 Про призначення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадження. До складу інвентаризаційної комісії вказаним наказом, в тому числі, включений заступник начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Єнь Віталій Олексійович. Наказами ТУ ДБР № 86 від 01.12.2020, № 101 від 31.12.2020, № 9 від 29.01.2021 строки проведення інвентаризації, встановленої наказом №78, продовжувалися, зокрема, до 01.03.2021.

30.10.2020 позивач звернувся із заявою до Відділу ВСП, яка була отримана останнім 02.11.2020, у якій просив: зарахувати до списків особового складу військової частини та поставити на всі види забезпечення та призначити виконувати обов`язки за контрактом. Вказав, що при необхідності готовий надати всі необхідні документи.

04.11.2020 Відділом ВСП була надана відповідь №5460, у якій вказано, що зарахування до списків особового складу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку та постановка на всі види забезпечення, допущення до виконання обов`язків за посадою буде здійснено після надання відповідного погодження директора Територіального управління ДБР.

Листом від 03.11.2020 №5446/вп Відділ ВСП звернувся до ТУ ДБР з проханням надати інформацію: чи продовжує ОСОБА_1 виконувати свої функціональні (службові) обов`язки за посадою та зазначити про місце перебування ОСОБА_3 з 29.10.2020.

Листом ТУ ДБР від 26.11.2020 №13-10/13-07-33/ НОМЕР_2 повідомлено Відділ ВСП що ОСОБА_1 з 29.10.2020 по теперішній час знаходиться на робочому місці та продовжує виконувати свої функціональні (службові) обов`язки за посадою.

Наказом начальника Донецького зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) від 05.11.2020 №349 про призначення службової перевірки про факт правопорушення та встановлення осіб, дії чи бездіяльність яких призвела до не набрання чинності контрактом про проходження військової служби у Збройних силах України укладеного 28.10.2020 ОСОБА_7 .

06.11.2020 начальником Донецького зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) прийнято наказ №4 Про результати службової перевірки.

Наказом начальника Донецького зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06.11.2020 №39-РС наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 28.10.2020 року №38-РС щодо укладання контракту про проходження громадянином України ОСОБА_4 військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, призначення на посади та присвоєння військового звання скасовано як нереалізований. Підстава : наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Про результати службової перевірки від 06.11.2020. Визнано таким, що не набули чинності контракти про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу, укладені 28.10.2020 Міністерством оборони України в особі начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку полковника ОСОБА_8 з громадянином ОСОБА_4 . Підстава: абз. 1 пп.5 п.23 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008; наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Про результати службової перевірки від 06.11.2020.

Листом від 09.11.2020 №5598 представника позивача було повідомлено про те, що наказом начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06.11.2020 №39-РС скасовано як нереалізований наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 28.10.2020 №38-РС щодо укладання контракту про проходження громадянам України ОСОБА_4 служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки. Контракти про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладені 28.10.2020 визнані такими, що не набули чинності, тому зарахувати ОСОБА_3 до списків особового складу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку не можливо.

Листом Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку від 10.11.2020 №5611/вп повідомлено директора Територіального управління ДБР у м.Краматорську, що контракт про проходження громадянином України ОСОБА_4 визнано таким, що станом на 06.11.2020 не набрав чинності, а наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку від 28.10.2020 №38-РС скасовано, як нереалізований.

18.11.2020 позивач у порядку Закону України Про звернення громадян звернувся до Міністерства оборони України із зверненням.

03.12.2020 начальником управління персоналу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України надані роз`яснення щодо дії особового періоду в Україні.

12.01.2021 позивач звернувся до начальника Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області з запитом про надання інформації щодо надходження у період з 29.10.2020 по 07.11.2020 до Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області повідомлення про самовільне залишення військової частини або місця служби ОСОБА_4 .

Листом начальника Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 14.01.2021 повідомлено ОСОБА_3 що інформація про самовільне залишення військової частини або місця служби ОСОБА_4 у період з 29.10.2020 по 07.11.2020 до Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області не надходила

Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі №200/12237/20 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_3 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправними наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, щодо не видання наказу по стройовій частині про зарахування з 28.10.2020 ОСОБА_3 до списків військової частини та не в поставленні на всі види матеріального забезпечення; зобов`язав Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку зарахувати з 28.10.2020 ОСОБА_3 наказом по стройовій частині до списків військової частини(Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку) та поставити з 28.10.2020 на всі види матеріального забезпечення; визнав протиправним та скасовано наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06.11.2020 №39-РС щодо ОСОБА_3 ; зобов`язав Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку прийняти з 28.10.2020 ОСОБА_3 , на військову службу за контрактом у Збройні Сили України на посаду осіб рядового складу, призначити на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, ВОС-932915А та присвоїти військове звання солдат; зобов`язав Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28.10.2020; визнав протиправним та скасовано окреме положення наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську №183-ос від 29.10.2020 в частині зазначення: після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 апеляційні скарги Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку залишено без задоволення, залишено без змін Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 200/12237/20-а.

Також, позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення; поновлення в органах Державного бюро розслідувань на посаді начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 02.03.2021 або на посаді, що є рівнозначною з посадою начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління ТУ ДБР; стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02.03.2021 по день фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року від 28 липня 2022 року справа №200/3363/21-а позов задоволено частково, а саме судом: визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 26 лютого 2021 року №44-ос Про звільнення ОСОБА_3 ; поновлено ОСОБА_3 на роботі в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на посаді заступника начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 02 березня 2021 року; стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 02 березня по 16 листопада 2021 року в сумі 563797 гривень 78 копійок.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18900 гривень 00 копійок.

В задоволенні позовних вимог до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про поновлення на посаді, що є рівнозначною з посадою заступника начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання скасувати в трудовій книжці запис про звільнення ОСОБА_3 , з посади заступника начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року по справі № 200/3363/21-а задоволено апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року в справі № 200/3363/21-а та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Верховного Суду від 30 травня 2023 року у справі № 200/3363/21-а, задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року, залишено в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року.

Відповідно до довідки Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку від 04.07.2022 №2167 позивач перебуває на військовій службі з 28.10.2020 по теперішній час на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі №200/12237/20.

07.02.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив :

- нарахувати та виплатити з 28.10.2020 по 01.03.2021 включно, з урахуванням раніше виплачених сум - середнього заробітку прийнятому на військову службу за контрактом і зарахованому до списків особового складу військової частини Збройних Сил України з 28.10.2020 - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року ЗУ Про Державний бюджет на 2020 рік, ЗУ Про Державний бюджет на 2021 рік);

- нарахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум - вихідну допомогу при звільненні 01.03.2021, з урахуванням середнього заробітку прийнятому на військову службу за контрактом і зарахованому до списків особового складу військової частини Збройних Сил України з 28.10.2020 - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № /13-10-422 від 20.04.2022 позивачу надана довідка про середній заробіток за серпень-вересень 2020 року від 19.04.2022 №1/вс.

Відповідно до табелю обліку робочого часу вбачається, що в період з 28.10.2020 (дата укладання контракту) по 1.03.2021 (дата звільнення з посади держаної служби в ТУ ДБР у м. Краматорську) ОСОБА_1 виконував свої посадові обов`язки в ТУ ДБР у м. Краматорську, а саме: здійснював обов`язки керівників органу досудового розслідування, вносив відомості до ЄРДР, розслідував справи, здійснював процесуальні дії в кримінальних справах як слідчий./а.с.50-60/

У матеріалах справи містяться розрахунки заробітної плати позивача за період з серпня 2020 року по березень 2021 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримував заробітну плату, а саме: у серпні 2020 року 76300,10 грн; у вересні 2020 року 53987,36 грн, у жовтні 2020 року 57254,00 грн; у листопаді 2020 року 53050,00 грн; у грудні 2020 року 47431,69 грн; у січні 2021 року 116526,48 грн; у лютому 2021 року 4287,52 грн;, у березні 2021 року 225317,37 грн. /а.с.43-44/

Відмовляючи в задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що майнові права позивача у спірний період були належним чином захищені і застосування компенсаторного механізму, передбаченого статтею 119 КЗпП, є формальною вимогою, яка не може бути задоволена.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 119 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Гарантії, визначені у частині 3 цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими (частина 4 статті 119 Кодексу законів про працю України).

Наведеній нормі кореспондують приписи частини 2 статті 39 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3 та 4 статті 119 КЗпП України.

Виходячи з визначення поняття «особливий період», наведеного у статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України», статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду щодо початку і закінчення цього періоду, викладені в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17, особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та на час виникнення спірних у цій справі правовідносин продовжував діяти.

Отже, законодавцем запроваджено норми щодо соціального захисту громадян, які проходять військову службу під час особливого періоду, не лише за призовом під час мобілізації, на особливий період, а й прийнятих на військову службу за контрактом, а також призваних на строкову військову службу у зазначений період. Зокрема, для громадян, які призвані на строкову військову службу, призвані під час мобілізації або ж проходять військову службу за контрактом під час особливого періоду передбачено спеціальні гарантії захисту їх трудових прав, а саме збереження за ними місця роботи, посади і середнього заробітку на весь період військової служби під час дії особливого періоду незалежно від форми власності та підпорядкування роботодавця.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 2232-ХІІ на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, зокрема, особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, особи віком від 18 років, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, та не досягли граничного віку перебування на військовій службі - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Пунктом 2 частини 1 статті 24 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Порядок проходження військової служби, у тому числі форма, порядок і правила укладення контракту, визначені в Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

За приписами пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

За змістом пункту 26 Положення № 1153/2008 контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою. Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця. Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Згідно з абзацом другим пункту 117 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, призвані та прийняті на військову службу із запасу, призначаються на посади не пізніше ніж через два тижні з дня вибуття до місця служби, зазначеного у приписі військового комісаріату.

За приписами пункту 23 Положення № 1153/2008 строк контракту про проходження військової служби обчислюється з дня набрання ним чинності та залежно від категорії військовослужбовців та особливостей проходження військової служби контракт набирає чинності: 1) з дня присвоєння військового звання офіцерського складу; 2) з дня призначення на посаду сержантського і старшинського складу; 3) з дня укладення контракту, визначеного в наказі по особового складу; 4) з дня видання наказу про прийняття на військову службу за контрактом; 5) з дня зарахування до списків особового складу військової частини.

Відповідно до пункту 2.8 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

За наведеного нормативно-правового регулювання особа вважається прийнятою на військову службу за контрактом з дня видання наказу по особовому складу про прийняття її на військову службу за контрактом, зарахування до списків особового складу Збройних Сил України та призначення на відповідну посаду (якщо призначення на посаду здійснюється одночасно з прийняттям на військову службу).

Водночас з дня зарахування особи, прийнятої на військову службу за контрактом, до списків особового складу військової частини згідно з наказом по стройовій частині набирає чинності контракт про проходження військової служби та розпочинається строк проходження такою особою військової служби, який визначений в укладеному контракті.

Про виникнення у особи, прийнятої на військову службу за контрактом, певних прав та обов`язків до початку проходження військової служби свідчать й положення статті 21 Закону № 2232-ХІІ, якими передбачено звільнення такої особи від роботи на час, необхідний для виконання обов`язків, пов`язаних з прийняттям на військову службу (зокрема, проходження медичного огляду, лікування), із збереженням за нею місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати, оплату проїзду до місця служби за рахунок коштів Державного бюджету України тощо.

Так, за приписами частини 1 статті 38 Закону № 2232-ХІІ на органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності покладено, зокрема, обов`язок сповістити призовників, військовозобов`язаних і резервістів про їх виклик до військових комісаріатів та забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом.

Невиконання цього обов`язку є підставою для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності (частина 1 статті 42 Закону № 2232-ХІІ).

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що передбачені частиною 3 статті 119 КЗпП України гарантії щодо збереження місця роботи, посади і середнього заробітку поширюються на працівника з дня прийняття його на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду, яким є день видання відповідного наказу по особовому складу.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 200/3471/21, від 30 травня 2023 року у справі № 200/3363/21-а.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що ним не заперечувалось.

28.10.2020 позивач подав до ТУ ДБР заяву про увільнення з роботи у зв`язку з укладання контракту про проходження військової служби.

29.10.2020 ТУ ДБР видано наказ №183-ос Про увільнення від роботи ОСОБА_3 на час проходження військової служби, яким увільнено ОСОБА_3 , заступника начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, від роботи після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчими Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, на час проходженням ним військової служби за контрактом під час дії особового періоду на строк дії його закінчення або до фактичного звільнення з військової служби, збереженням за ОСОБА_6 місця роботи, посади та середнього заробітку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 200/12237/20, яке набрало законної сили 11 серпня 2021 року, позов ОСОБА_3 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство оборони України, про визнання протиправними наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково, а саме судом:

Визнано протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, щодо не видання наказу по стройовій частині про зарахування з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_3 до списків військової частини та не в поставленні на всі види матеріального забезпечення. Зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку зарахувати з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_3 наказом по стройовій частині до списків військової частини (Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку) та поставити з 28 жовтня 2020 року на всі види матеріального забезпечення. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06 листопада 2020 року № 39-РС щодо ОСОБА_3 . Зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку прийняти з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_3 на військову службу за контрактом у Збройні Сили України на посаду осіб рядового складу, призначити на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, ВОС-932915А та присвоїти військове звання «солдат». Зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано окреме положення наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 29 жовтня 2020 року № 183-ос в частині зазначення: «після проведення позачергової інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську та затвердження акту інвентаризації матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються слідчим Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську».

На виконання рішення суду, 19 серпня 2021 року наказом начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) № 21-РС скасований наказ начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 06 листопада 2020 року № 39-РС, з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні Сили України на посаду осіб рядового складу, призначений на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Військової Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, ВОС-932915А та присвоєно військове звання «солдат».

Таким чином, відповідно до Закону № 2232 та Положення № 1153/2008 позивач вважається особою прийнятою на військову службу за контрактом з 28.10.2020.

Зазначене також підтверджується наказом ТУ ДБР №183-ос Про увільнення від роботи ОСОБА_3 на час проходження військової служби, за яким, з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 200/12237/20, позивач вважається увільненим саме з 28.10.2020 на час проходженням ним військової служби за контрактом під час дії особового періоду на строк дії його закінчення або до фактичного звільнення з військової служби, та яким визначено право на збереження за ним, зокрема, середнього заробітку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач уклав контракт в особливий період, під час ситуації, що загрожувала національній безпеці України, тому має право на застосування гарантій, передбачених статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України, тому на нього на строк закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію зберігаються місце роботи, посада та середній заробіток на підприємстві.

Гарантії щодо збереження за працівником місця роботи, посади та середнього заробітку за час затримки на підприємстві, в установі, організації, установлені згідно з указаними нормами, є безумовними.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 818/777/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 522/4116/19, від 12 квітня 2021 року у справі № 265/8076/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 278/843/20.

При цьому, у даному випадку таке право на застосування гарантій, з огляду на положення статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України, наказу ТУ ДБР №183-ос Про увільнення від роботи ОСОБА_3 на час проходження військової служби та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 200/12237/20, виникло у позивача саме з 28 жовтня 2020 року.

Оскільки позивач прийнятий на військову службу за контрактом з 28 жовтня 2020 року, отже, відповідно до державних гарантій, позивач має право на збереження середнього заробітку з 28 жовтня 2020 року.

Проте, позивач у спірний період продовжував працювати та отримувати заробітну плату за основним місцем роботи.

Тобто, позивач у спірний період безперервно, з дати укладення контракту, перебував у трудових відносинах з відповідачем та отримував заробітну плату, що не спростовується та підтверджується ним та матеріалами справи.

Наведене свідчить про винятковість спірних правовідносин, які склались у цій справі, адже у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток, він як вже зазначалось безперервно перебував у трудових відносинах з відповідачем, тобто фактично виконував трудові обов`язки на тій же посаді з якої його увільнено у зв`язку з проходженням військової служби.

Варто зазначити, що фактично середній заробіток визначений ст. 119 Кодексу закону про працю України за своєю суттю, носить компенсаційний характер.

Суд вважає, що працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Такий же правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року в аналогічному спорі у справі № 240/12764/21.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, порушень вимог статті 119 КЗпП України з боку відповідача враховуючи встановлені обставини не вбачається, а відтак відсутні підстави для виплати позивачу в даному випадку середнього заробітку.

Вимога щодо перерахунку вихідної допомоги є похідною від вимог про нарахування середнього заробітку, отже також не підлягає задоволенню.

Щодо посилання апелянта на судові рішення у справі № 200/4318/22 та №200/760/22, як на обґрунтування доводів апеляційної скарги, суд зазначає, висновки викладені у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, у відповідності до приписів процесуального законодавства, не є обов`язковими для застосування, суди відповідно до ст. 242 КАС України під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суд. Суд у відповідності до приписів КАС України, вирішує справу відповідно до наявних доказів, які є у справі, і які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 р. у справі № 200/3897/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 р. у справі № 200/3897/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць