Справа № 440/10709/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 серпня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/10709/23
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року на підставі довідки від 26.05.2020 року № 273, виданої Шахтою «Холодна балка» Державного підприємства «Макеєввугілля» Донецької народної республіки за період роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року на підставі довідки від 26.05.2020 року № 273, виданої Шахтою «Холодна балка» Державного підприємства «Макеєввугілля» Донецької народної республіки за період роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум без обмеження граничним розміром пенсії, починаючи з 01 червня 2023 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчивши матеріали позову, суддя дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є незгода позивача із діями ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року на підставі довідки від 26.05.2020 року № 273, виданої Шахтою «Холодна балка» Державного підприємства «Макеєввугілля» Донецької народної республіки за період роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року на виконання рішення суду у справі №440/4432/20.

За інформацією із системи "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) від 16.06.2020 року № 86 про відмову йому в перерахунку пенсійного забезпечення згідно поданої 15.06.2020 року заяви; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути його заяву від 15.06.2020 року із зарахуванням періоду роботи з 15.01.1992 року по 31.12.1996 року та з урахуванням висновків суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі №440/4432/20 вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 . Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16 червня 2020 року № 86 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсійного забезпечення згідно поданої 15 червня 2020 року заяви. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2020 року із зарахуванням періоду роботи з 15 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року та з урахуванням висновків суду. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області (, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 2.102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно з рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 05.11.2021 №387, серед іншого, зазначено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 року №440/4432/20, яка набрала законної сили 19.07.2021 року, управлінням повторно розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 від 15.06.2020 року щодо зарахування періоду роботи з 15.01.1992 року по 31.12.1996 року та з урахуванням висновків суду. Зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року на підставі довідки від 26.05.2020 року № 273, виданої Шахтою Холодна балка Державного підприємства Макеєввугілля Донецької народної республіки за період роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року постанова суду не містить. Аналіз документів пенсійної справи показав, що період роботи гр. ОСОБА_1 з 15.01.1992 року по 31.12.1996 року зарахований до загального стажу роботи при первинному призначенні пенсії з 25.04.2020 року згідно записів трудової книжки, довідка про заробітну плату від 26.05.2020 року №273 видана підприємством, розташованим на непідконтрольній українській владі території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В той же час, суд звертає увагу, що в оскаржуваному в справі №440/4432/20 рішенні ГУ ПФУ в Полтавській області від 16.06.2020 №86 мотивами відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , під час розгляду його заяви про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 р. на підставі довідки від 26.05.2020 р. №273, виданої Шахтою "Холодна балка" Державного підприємства "Макеєввугілля" Донецької народної республіки за період з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р., на думку пенсійного органу, було неможливість проведення перерахунку пенсії згідно поданої заяви 15.06.2020 у зв`язку з відсутністю правових норм щодо проведення перерахунку.

Однак, в постанові Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/4432/20 від 19.07.2021 року, окрім іншого зазначено: "що стосується доводів відповідача, викладених у заперечені на позов про те, що довідка, видана на тимчасово окупованій території не може бути взята до уваги, колегія суддів виходить з того, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так званні "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.... Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення...".

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Частиною першою статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Процесуальним законом передбачено види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (статті 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статей 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі спеціальні правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Тому вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №640/13599/20.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №420/5234/19.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За такого правового регулювання та встановлених обставин суд вважає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, проте спірні правовідносини між сторонами по суті, вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Водночас, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а відтак вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Крім того, на думку суду, неможливість оцінки протиправності дій ГУПФУ в Полтавській області в окремому позовному провадженні обумовлена наявністю механізму захисту порушеного права в рамках розгляду справи №440/4432/20, яким вже вирішено визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16 червня 2020 року № 86 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсійного забезпечення згідно поданої 15 червня 2020 року заяви та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2020 року із зарахуванням періоду роботи з 15 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року та з урахуванням висновків суду.

Суд наголошує, що 15.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії саме з урахуванням заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року на підставі додатково наданої довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.05.2020 року № 273, виданої Шахтою «Холодна балка» ДП «Макеєввугілля», за формою, визначеною додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Наведене свідчить про те, що фактично позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі №440/4432/20, яке набрало законної сили.

При цьому, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про визнання дій протиправними, тобто ухвалити судове рішення, яке спрямоване на виконання іншого рішення суду, що в свою чергу, не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі №440/2130/21: за фактичної тотожності основних позовних вимог зміна підстави позову через незгоду з рішенням, дією чи бездіяльністю, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у попередній справі, процесуальні механізми реалізації якої описані судом вище, не можна вважати іншими позовними вимогами.

Таким чином, заявлені у цій справі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку нового позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З урахуванням наведених обставин, позовна заява ОСОБА_1 не може розглядатися в порядку позовного провадження, а відтак суддя відмовляє позивачу у відкритті адміністративного провадження.

Суд роз`яснює позивачу, що із заявленими вимогами він може звернутись в порядку, встановленому статтею 383 КАС України в межах справи №440/4432/20.

На підставі викладеного, керуючись статтею 170, 171, 383 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що із заявленими вимогами він може звернутись в порядку, встановленому статтею 383 КАС України в межах справи №440/4432/20.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г. Ясиновський