Справа № 400/6191/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 р. № 400/6191/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Бульби Н.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1 ,
до:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , .
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неприйняття рапортів на звільнення позивача;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 прийняти та розглянути рапорт на звільнення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що має підстави для звільнення зі служби, передбачені п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач посилається на ті обставини, що має право на звільнення та/або відстрочку від призову, оскільки є особою, що виховує дитину з інвалідністю.

Ухвалою від 09.06.2023 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Заперечень від сторін щодо розгляду справи в порядку письмового провадження до суду не надходило.

Відповідач 21.07.2023 надав до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Заперечення відповідача мотивовані тим, що позивач з рапортом про звільнення до відповідача не звертався, тому права позивача не могли бути порушені у спосіб, вказаний у позовній заяві. Окрім того, відповідач звертає увагу на ті обставини, що у свідоцтві про народження дитини ( ОСОБА_2 ), серія НОМЕР_2 від 03.08.2012, копія якого додана позивачем до позовної заяви, батьком дитини є ОСОБА_3 . Документів про зміну прізвища або встановлення батьківства позивачем до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.12.2022 позивач був мобілізований до ВЧ НОМЕР_1 .

Позивач є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Як вказує позивач у позові, 15.03.2023 та 10.04.2023 він звертався з рапортами на звільнення до ВЧ НОМЕР_1 .

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 09.06.2023 суд, керуючись принципом офіційного з`ясування обставин, пропонував позивачу надати до суду докази, що підтверджують його звернення до відповідача з вказаними рапортами про звільнення.

У матеріалах справи є відомості про отримання вказаної ухвали представником позивача.

Проте жодних доказів на підтвердження обставин звернення з відповідними рапортами до відповідача позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (ЗУ №2232-ХІІ від 25.03.1992) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначені Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до п. 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача з рапортами про звільнення до відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, судом не встановлено обставин порушення законних прав позивача відповідачем щодо не розгляду його рапортів на звільнення, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин звернення його до відповідача з такими рапортами.

Судові витрати розподіляються відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04.08.2023.

Суддя Н.О. Бульба