Справа № 620/6798/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6798/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Прилуцької районної ради Чернігівської області до голови Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області Луценка Генадія Петровича, Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій та розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Прилуцька районна рада (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправними дії Голови Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області Луценка Геннадія Петровича, що полягають у підготовці та підписанні розпорядження від 10 червня 2021 року № 177 «Про моніторингову комісію з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії» в частині включення до комісії представника районної ради;

- визнати протиправним розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 10 червня 2021 року № 177 «Про моніторингову комісію з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії» в частині включення до комісії представника районної ради.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 10 червня 2021 року розпорядженням голови Прилуцької районної державної адміністрації № 177 «Про моніторингову комісію з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії» було утворено моніторингову комісію з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії, затверджено склад комісії, та зобов`язано комісію до 17 червня 2021 року провести оцінку закладів охорони здоров`я району щодо їх відповідності інклюзії.

Вважаючи, розпорядженням голови Прилуцької районної державної адміністрації № 177 від 10.06.2021 в частині включення до комісії представника районної ради протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі - Закон), на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Статтею 22 Закону передбачені повноваження місцевої державної адміністрації щодо реалізації державної політики в галузі науки, освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім`ї та молоді.

На місцеві державні адміністрації покладений контроль за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади.

Порядок здійснення контролю визначений постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 1999 року № 339 «Про затвердження порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади».

Контроль здійснюється шляхом аналізу актів органів місцевого самоврядування, надання органами місцевого самоврядування інформації про виконання делегованих повноважень органів виконавчої влади, проведення перевірок діяльності виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (п.2 Порядку).

Відповідно до абзаців 3-4 ст. 34 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації підзвітні та підконтрольні відповідним радам у частині делегованих повноважень. Голови місцевих державних адміністрацій мають право вносити на розгляд відповідних рад питання, пов`язані з виконанням делегованих повноважень, та інші пропозиції.

Територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом. У разі розгляду місцевою державною адміністрацією питань, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування, вона повинна повідомити про це відповідні органи та посадових осіб місцевого самоврядування. Органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, під перевірку медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії підпадали комунальні некомерційні підприємства «Центральна районна лікарня» та «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради.

Медичні заклади та установи Прилуцького району Чернігівської області є комунальними некомерційними установами, засновниками яких є відповідні ради на території яких знаходяться відповідні медичні установи та заклади, тобто органи місцевого самоврядування (районна, сільські, селищні та міські ради).

Відповідно до пункту 4 протокольного рішення за результатами селекторної наради під головуванням заступника Керівника Офісу Президента України К. Тимошенка від 31 травня 2021 року, на виконання розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 07 червня 2021 року № 728 «Про утворення моніторингової комісії з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії» з метою здійснення перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії та забезпечення вільного доступу до будівель і приміщень осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення, головою Прилуцької районної державної адміністрації було видано розпорядження № 177 «Про моніторингову комісію з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії» та затверджено склад моніторингової комісії з перевірки медичних закладів району щодо відповідності їх інклюзії.

До складу такої комісії були включені керівництво та начальники профільних відділів Прилуцької районної державної адміністрації, голови селищних, сільських рад, керівники закладів охорони здоров`я та голова Прилуцької районної ради, як їх засновник.

При цьому, позивач стверджує, що не спростовується відповідачем, що станом на день підписання оскаржуваного розпорядження Прилуцька районна державна адміністрація та її голова не зверталися до Прилуцької районної ради щодо погодження прийняття участі у роботі моніторингової комісії з перевірки медичних закладів району щодо їх відповідності інклюзії.

Посилання апелянта на те, що питання включення голови Прилуцької районної ради до складу моніторингової комісії з перевірки медичних закладів району стосовно їх відповідності інклюзії було проговорено з в.о. голови Прилуцької районної ради Головкіною С.С. оскільки голова - Дмитренко О.М. на той час був відсутній на робочому місці, колегія суддів відхиляє, позаяк наведеним не підтверджується погодження включення до складу такої комісії голови Прилуцької районної ради. Більше того, згідно доповідної записки ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, остання не давала ні усних ні письмових погоджень на включення до складу моніторингової комісії голови Прилуцької районної ради Дмитренка О.М.

При цьому, як свідчать матеріали справи, Прилуцька РДА тільки після винесення оскаржуваного розпорядження підготувала лист про включення не районної ради, а конкретної посадової особи до самого розпорядження, з виключним та розширеним переліком обов`язків по виконанню самого розпорядження.

При цьому, у самому додатку до спірного Розпорядження, яким визначений склад комісії, навпроти конкретного члена комісії від Прилуцької районної ради відсутня помітка «(за згодою)», на відміну від аналогічних членів комісії він інших селищних, сільських та міських рад.

Наведене у сукупності свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що при підготовці та підписанні оскаржуваного розпорядження голова Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області не перевірив наявність чи відсутність погодження районної ради на таке залучення конкретного представника районної ради, а тому його дії підлягають визнанню протиправними, саме розпорядження через його невідповідність вимогам законодавства також підлягає визнанню протиправним в частині включення конкретного представника Прилуцької районної ради.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів зауважує, що доводи апелянта спростовуються висновками суду апеляційної та першої інстанцій та матеріалами справи. При цьому, доводів які б свідчили про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права апеляційна скарга не містить.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області залишити без задоволення, а на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко