Справа № 520/4559/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 серпня 2023 р. справа № 520/4559/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора Соколовського Сергія Анатолійовича (м-н Захисників України, буд. 3, м. Харків, 61001, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на військовій службі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до нначальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора Соколовського Сергія Анатолійовича, в якому просить суд:

- визнати наказ начальника Національної академії Національної гвардії України №108 с/ч від 30.04.2022 генерал-майора ОСОБА_2 , яке оскаржується таким, що винесений незаконно, порушує конституційні права позивача в період воєнного стану, визнати даний наказ нечинним та скасувати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 1 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду провадження в адміністративній справі №520/4559/22 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора Соколовського Сергія Анатолійовича про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на військовій службі - зупинено.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №520/4559/22 поновлено.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.01.2022 наказом начальника Національної академії Національної гвардії України №108с/ч припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та виключено зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 відповідно до пп. "б" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Позивач вважає даний наказ незаконним, посилаючись на те, що військово-лікарська комісія відносно нього проводилась поверхньо, без належного рівня досліджень, медичних обстежень, а дійсний стан здоров`я позивача не перешкоджає його подальшому проходженню військової служби. Також, позивач вказує на те, що поданий ним рапорт про звільнення написаний під моральним та психологічним тиском, не відображає дійсних підстав та вольового бажання позивача про припинення служби, а підпис голови ВЛК на висновку не відповідає справжньому підпису посадової особи. Таким чином, звільнення позивача з військової служби є незаконним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання), укладеного за ОСОБА_1 , відповідно до пп. "б" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", проведено на законних підставах та згідно Свідоцтва про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії військового госпіталю НГУ (в/ч НОМЕР_2 ) від 27.04.2022 №523/16, яке відповідає вимогам наказу МОУ від 14.08.2008 №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України". А отже, скасування оскаржуваного наказу буде суперечити нормам законодавства та фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим про сить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 26.07.2019 по 30.04.2022 на посаді командира 1 відділення 119 навчальної групи курсу №1 гуманітарного факультету, військове звання сержант.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №168 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі - контракт) строком на період навчання з 26.07.2019.

28.04.2022 сержантом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням щодо звільнення його з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу госпітальної ВЛК військового госпіталю НГУ (в/ч НОМЕР_2 ) від 27.04.2022 №253/16.

Згідно витягу з наказу начальника Академії від 30.04.2022 №108 (по стройовій частині) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 припинений (розірваний), позивач звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту «б» пункту 3 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу та направлений на військовий облік до Васильківського ОМВК Київської області з 30.04.2022.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом, іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Водночас підстави припинення контракту та звільнення військовослужбовців з військової служби наведені у статті 26 Закону № 2232-XII.

Так, відповідно до пп. "б" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до п. 2 Положення громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

Згідно з п. 6 Положення початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 7 Положення визначено, що військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно з п. 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 15 Положення з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).

Право на укладення від імені Міністерства оборони України або іншого військового формування контракту про навчання з курсантами надається керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (п. 17 Положення).

Згідно з п. 34 Положення контракт припиняється (розривається), зокрема, у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).

Пунктом 36 Положення визначено, що контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти:

за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "з" та "і" пункту 1, підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "ж" та "з" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Судом встановлено, що позивача звільнено з військової служби у відставку на підставі підпунктом "б" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Підставою звільнення став рапорт сержанта ОСОБА_1 від 28.04.2022 та Свідоцтво про хворобу госпітальної ВЛК військового госпіталю НГУ (в/ч НОМЕР_2 ) від 27.04.2022 №253/6.

З матеріалів справи вбачається, що згідно епікрізу, виписного КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 25.04.2022 №3002/2022, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з наступним діагнозом «Р 60.3 - Емоційне нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип, стан декомпенсації, з різко вираженими стійкими хворобливими проявами».

Враховуючи епікріз, виписний з профільного лікувального закладу (психіатричного профілю), рекомендації лікуючого лікаря (спостереження лікаря-психіатра), виставлений діагноз та згідно вимог наказу Міністра оборони України від 14.02.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України» а саме пояснення до застосування ст. 18 «Включено поведінкові синдроми, розлади особистості та емоцій Р50-Р69», 25.04.2022 начальником Національної академії Національної гвардії України видано позивачу направлення №12 на огляд військово-лікарською (медичною) комісією з метою визначення його придатності для подальшого навчання та проходження військової служби за станом здоров`я.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 27.04.2022 №705 з метою проведення військово-лікарської (медичної) комісії, ОСОБА_1 у період з 26.04.2022 по 27.04.2022 був госпіталізований до військового госпіталю Національної гвардії України (військова частини НОМЕР_2 ).

Медичною військово-лікарською комісією Національної гвардії України (військова частини НОМЕР_2 ) за результатами розгляду направлення №12 від 25.04.2022, свідоцтва про хворобу від 27.04.2022 №253/16, винесено постанову в умовах воєнного стану, якою встановлено позивачу:

- п. 12 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва: «Р 60.3 - Емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип, стан декомпенсації, з різко вираженими стійкими хворобливими проявами. Захворювання, ТАК, повязане з проходженням військової служби;

- п. 13 Постанови ВКЛ про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо: на підставі статті 18-А графи II Розкладу хвороб і фізичних вад (наказ Міністра оборони України від 14.02.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України»).

Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Підставою для прийняття постанови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» є протокол №12 засідання комісії від 27.04.2022.

Суд зазначає, що порядок проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби визначений "Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженим наказом Міністра оброни України 14.08.2008 за №402 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України).

Згідно з п. 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пункт 2.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України визначає, що військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій (п. 3.1 розділу І).

Відповідно до п. 2.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.

Згідно з п. 1.2 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п. 1.4 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею, зокрема:

3. Особи, які підлягають медичному огляду: військовослужбовці строкової військової служби, курсанти ВВНЗ (крім випускного курсу); якою ВЛК проводиться медичний огляд: Гарнізонні (госпітальні) ВЛК, інші позаштатні постійно і тимчасово діючі ВЛК в залежності від профілю військової спеціальності; графа Розкладу хвороб, ТДВ, за якими проводиться медичний огляд: I, ТДВ "А", Д.

Як передбачено пп. "б" п. 6.1 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно з п. 2.7 розділу І госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях.

У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями.

Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:

- проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;

- ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;

- проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;

- проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:

- приймати постанови відповідно до цього Положення;

- перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;

- залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно пояснень до ст. 18 вимог наказу Міністра оборони України від 14.02.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України» для діагностики розладів особистості необхідний старанно та об`єктивно зібраний анамнез, а також ретельне обстеження в умовах психіатричного стаціонару.

Огляд громадян та військовослужбовців проводиться після вивчення особової справи, службової та медичної характеристик.

Отже, судом встановлено, що відповідач керуючись Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, у визначеному порядку провів медичний огляд ОСОБА_1 та Госпітальною військово-лікарською комісією військового госпіталю НГУ (в/ч НОМЕР_2 ) від 27.04.2022 №253/16 сержанта позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "з" та "і" пункту 1, підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "ж" та "з" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до п. 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини у взаємозв`язку з обставинами справи та доказами, наданими сторонами і дослідженими судом під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача під час перевірки військовослужбовця ОСОБА_1 на придатність до подальшого проходження військової служби.

Посилання позивача на порушення проведення ВЛК та моральний тиск суд відхиляє, як такі, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Жодних доказів зазначених тверджень позивача суду не надано. Натомість, документи, долучені до відзиву на позовну заяву, свідчать про правомірність винесення начальником Національної академії Національної гвардії України наказу №108с/ч від 31.01.2022.

Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків суду не спростовують.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора Соколовського Сергія Анатолійовича (м-н Захисників України, буд. 3, м. Харків, 61001, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на військовій службі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.