Справа № 620/11014/23
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/11014/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в день звільнення з військової служби та в повному обсязі ОСОБА_1 наступних виплат:

- грошового забезпечення військовослужбовців за червень 2023 року, а саме за період 01.06.2023 - 08.06.2023;

- грошової компенсації за невикористані 42 дні додаткової відпустки (за 2021, 2022, 2023 роки) передбаченої ст. 16-2 Закону України «Про відпустки», ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. - 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також п. 3 розділу XXXI Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»:

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням позивачем поранення під час виконання завдань під час воєнного стану та отриманням інвалідності II групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, згідно підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року «Про, затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» за весь період служби на день звільнення позивача з військової служби;

- одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби згідно розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»;

- грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 роки згідно Статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міноборони від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»;

- додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі наступні виплати:

- грошове забезпечення військовослужбовців за червень 2023 року, а саме за період 01.06.2023 - 08.06.2023;

- грошову компенсацію за невикористані 42 дні додаткової відпустки (за 2021, 2022, 2023 роки) передбаченої ст. 16-2 Закону України «Про відпустки», ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також п. 3 розділу XXXI Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»:

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням мною поранення під час виконання завдань під час воєнного стану та отриманням інвалідності II групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, згідно підпункту З пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» за весь період служби на день звільнення позивача з військової служби;

- одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби згідно розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»;

- грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за. 2022 та 2023 роки згідно Статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міноборони від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам»;

- додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з. урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а саме за період з 08.06.2023 по день фактичної виплати всіх перерахованих у пункті 1 прохальної частини позовної заяви виплат (грошове забезпечення військовослужбовців за червень 2023 року; грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова компенсація вартості за неотримане речове майно; одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби; грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки; додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 письмово повідомити позивачу про суми, нараховані та виплачені при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати за період з 08.06.2023 по день фактичної виплати всіх перерахованих у пункті 1 прохальної частини позовної заяви виплат.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за весь період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 28.02.2022, а саме за період 96 днів, а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, одержаного 28.02.2022 за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, а саме за період 105 днів; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн, за весь період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 28.02.2022, а саме за період 96 днів, а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, одержаного 28.02.2022 за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, а саме за період 105 днів, (з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів).

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що йому в день звільнення з військової служби не було виплачено всі суми грошового забезпечення, що належать до виплати.

За змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно положень частин першої, другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, приписами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України (статті 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 у справі № 440/1810/19, від 18.05.2022 у справі № 480/2378/21.

Проаналізувавши предмет позову у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами в частині визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в день звільнення з військової служби та в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів стала незгода позивача із діями/бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, яким військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн, за весь період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 28.02.2022, а саме за період 96 днів, а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, одержаного 28.02.2022 за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, а саме за період 105 днів, (з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів).

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги в частині виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору у вказаній частині. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

В силу вимог пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що дана обставина, згідно із пунктом 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в день звільнення з військової служби та в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в день звільнення з військової служби та в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, згідно п. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 620/8729/22, за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (96 днів), а також період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (105 днів) з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період 29 днів.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Баргаміна