Справа № 140/2577/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2577/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 26.01.2023 № 192/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ГУНП у Волинській області» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби заступника начальника Камінь-Каширського районного відділу поліції у Волинській області майора поліції (далі Камінь-Каширський РВП ГУНП у Волинській області) ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу від 30.01.2023 № 47 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області;

- зобов`язання поновити на посаді заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області;

- стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення з 31.01.2023 по дату поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваними наказом від 26.01.2023 № 192/в, який ґрунтується на висновках проведеного службового розслідування на підставі наказу ГУ НП у Волинській області від 20.01.2023 № 102 «Про призначення службового розслідування», позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Позивач не погоджується з проведеним службовим розслідуванням, його висновками та наказами, прийнятими на їх підставі, оскільки останньому не було відомо про будь-яке службове розслідування відносно нього та вважає, що під час проведення службового розслідування відповідачем не було встановлено всіх фактичних обставин, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Зауважує, що порушене його право на захист, оскільки відповідачем не доведено під підпис наказ від 20.01.2023 № 102 про призначення службового розслідування, позивачу не відомі підстави призначення такого розслідування, а також не відомо, які матеріали службового розслідування містять докази завдання істотної шкоди інтересам служби, порочать честь працівника поліції, підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ, що вказує на необґрунтованість та неправомірність висновку дисциплінарної комісії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

У відзиві на позовну заяву від 30.03.2023 № 210/26/01-2023 (а. с. 26-35) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні, з огляду на таке.

Наказом ГУНП у Волинській області від 24.01.2023 № 107 «Про призначення та проведення службового розслідування» створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП у Волинській області та ВУ ДБВ НПУ та наказано провести службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни стосовно заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 , якого викрито на отриманні неправомірної вигоди в розмірі 22000,00 грн.

Під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , незважаючи на Присягу працівника поліції, знехтував вимогами законодавства і вчинив дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК України), що не лише суперечить сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, а й розхитують підвалини державності та ускладнюють профілактичну роботу з населенням, в результаті чого дисциплінарна комісія дійшла висновку про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, про що складено висновок від 25.01.2023 та видано наказ ГУ НП у Волинській області від 26.01.2023 № 1925/в, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. З даним наказом позивач ознайомився 31.01.2023, що підтверджується підписом останнього.

Крім того, на виконання частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), видано наказ ГУ НП у Волинській області від 31.01.2023 № 47 о/с, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.01.2023 за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Представник відповідача наголошує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало порушення останнім норм службової дисципліни, а не вчинення кримінального правопорушення чи оголошення підозри, а відтак надавалась правова оцінка наявності чи відсутності вчинення дисциплінарного проступку; результат службового розслідування, на підставі якого прийняті оскаржувані накази, ґрунтується на самостійних правових підставах, позаяк результат кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 000062 від 16.11.2022 не буде доказом у цій справі, оскільки притягнення/не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожними із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби.

Також представник відповідача вказує на безпідставність аргументів позивача щодо відсутності вироку суду, оскільки дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла викладені у повідомленні про підозру обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів поліції та наявності складу дисциплінарного проступку, тому встановлені в ході дисциплінарного провадження факти мають значення тільки для прийняття рішення в рамках своєї компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стосовно позовної вимоги про стягнення суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, то така, на думку представника відповідача, задоволенню як похідна не підлягає, оскільки позивача правомірно наказом від 30.01.2023 № 47 о/с звільнено зі служби в поліції.

У відповіді на відзив від 23.04.2023 (а. с. 120-122) позивач ОСОБА_1 деталізує відомості щодо інформації про оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, зазначає, що дисциплінарна комісія створена з порушенням встановленого порядку.

12.05.2023 суд виніс ухвали, якими у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено та задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування та подання доказів (а. с. 150-152).

На адресу суду надійшли пояснення представника відповідача від 15.05.2023 № 319/26/01-2023 (а. с. 155), в яких зазначено, що матеріали рапорту, зареєстрованого в ІТС ІПНП (журналі ЄО) 20.01.2023 № 73 це матеріали службового розслідування, що є додатками до відзиву на позовну заяву від 30.03.2023 №210/26/01-2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 визнано необґрунтованим заявлений відвід судді Валюху В.М. у цій справі, постановлено заяву ОСОБА_1 про відвід судді передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України (а. с. 160).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду (суддя Ковальчук В.Д.) від 22.05.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Валюха В.М. у цій справі відмовлено (а. с. 163).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчука В.Д. повернуто заявнику без розгляду (а. с. 168).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Валюха В.М. залишено без розгляду (а. с. 177).

22.06.2023 суд постановив ухвалу про витребування доказів (а. с. 185-186), на виконання якої листом від 30.06.2023 № 430/26/01-2023 відповідач подав копії витребуваних доказів (а. с. 195).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 визнано необґрунтованим заявлений відвід судді Валюху В.М. у цій справі, постановлено заяву ОСОБА_1 про відвід судді передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України (а. с. 188-189).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду (суддя Каленюк Ж.В.) від 23.06.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Валюху В.М. у цій справі відмовлено (а. с. 192-193).

02.08.2023 суд постановив ухвалу, відповідно до якої клопотання ОСОБА_1 про витребування та подання доказів задоволено частково, приєднано до матеріалів справи копії запиту ОСОБА_1 та листа ГУНП у Волинській області від 26.06.2023 № 1389/05/39-2023, в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено (а. с. 209).

Стосовно розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження суд додатково зазначає про таке.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі № 640/594/20 дійшов таких висновків: у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС України); якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався за виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС України; за відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження; водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС України, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження; скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд з підстави, встановленої пунктом 2 частини другої статті 353 КАС України, стосується тих випадків, коли суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, щодо якої процесуальний закон містить імперативні вимоги про розгляд за правилами загального позовного провадження.

Тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження, немає. Скоріш навпаки, адже за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС України).

Аналіз частини другої статті 12 та частини другої статті 257 КАС України дає підстави для висновку, що крім малозначних справ у порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, за винятком справ, які обов`язково мають бути розглянуті в порядку загального позовного провадження. Перелік справ, що не можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, визначено у частині четвертій статті 12 та частині четвертій статті 257 КАС України.

Отже, оскільки ця справа не належить до справ незначної складності у значенні пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, однак заборони для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відсутні, тому враховуючи також передбачені частиною третьою статті 257 КАС України обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 460/6542/20, від 27.01.2022 у справі № 640/15957/20, від 30.06.2022 у справі № 640/27145/20, від 28.02.2023 у справі № 480/7097/20 та ін.).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 16.04.2003 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 31.01.2023 у Національній поліції України; в період з 30.04.2021 по 31.01.2023 перебував на посаді заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, що підтверджується послужним списком № М-160280 (а. с. 36-46).

20.01.2023 до відповідача надійшов рапорт, з якого вбачається, що слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією м. Луцьк) ТУ ДБР, розташованого в м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2022 за підозрою заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, яке зареєстровано в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ГУНП у Волинській області за № 73 (а. с. 47).

По вказаному факту начальником ГУНП у Волинський області винесено наказ № 102 від 20.01.2023 «Про призначення та проведення службового розслідування»; цим наказом визначено склад дисциплінарної комісії (а. с. 48).

21.01.2023 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України (а. с. 79-83).

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2023 по справі № 161/1102/23 відносно позивача застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 21.03.2023 включно (а. с. 84-86).

На виконання вказаної ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2023 по справі № 161/1102/23 майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області відсторонено з посади 21.01.2023, відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 21.01.2023 № 32 о/с (а. с. 87)

В подальшому, за результатами проведеного службового розслідування, 25.01.2023 затверджено висновок службового розслідування.

Так, дисциплінарна комісія встановила, що 20.01.2023 до управління головної інспекції ГУНП у Волинській області надійшла інформація про те, що в м. Камінь-Каширський Волинської області працівниками ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, спільно з працівниками УСБУ у Волинській області було викрито на триманні неправомірної вигоди заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1

20.01.2023 дане повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі ЄО) ГУНП у Волинській області за № 73.

Службовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2023 близько 13.30 слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, спільно з працівниками УСБУ у Волинській області в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, на автомобільній парковці, що знаходиться біля адміністративного приміщення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: Волинська область, м. Камінь-Каширський, вул. Шевченка, 6, затримано на гарячому після отримання неправомірної вигоди в розмірі 22 000 грн заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 за дозвіл на безперешкодну торгівлю паливними матеріалами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, в ході особистого спілкування при зустрічі з жителем сусіднього села - ОСОБА_3 , повідомив останньому, що йому відомо, що ОСОБА_3 на території домашнього господарства в с. Велика Глуша та с. Мала Глуша Камінь-Каширського району Волинської області зберігає дизельне пальне та час від часу здійснює його збут для односельчан. В ході даного спілкування ОСОБА_1 , діючи умисно, використовуючи надану йому владу та службове становище, всупереч інтересам служби, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, висунув ОСОБА_3 вимогу, шляхом погрози надання доручення поліцейським Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на складення на останнього за роздрібну торгівлю пальним без реєстрації суб`єктом господарювання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 161-1 КУпАП, щодо надання грошових коштів у якості неправомірної вигоди за безперешкодне зберігання та роздрібну торгівлю дизельним пальним з розрахунку вартості 200 л дизельного пального за місце зберігання.

ОСОБА_3 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_1 неправомірної вигоди потягне порушення його законних прав та інтересів, а саме, складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та вилучення пального, погодився на вказану незаконну вимогу.

При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що у випадку надання йому неправомірної вигоди за його вимогою, останній не вживатиме заходів поліцейського реагування, зокрема не надаватиме доручення поліцейським на складення протоколу про адміністративне правопорушення та не складатиме протокол про адміністративне правопорушення, а також ОСОБА_3 зможе безперешкодно зберігати дизельне пальне.

Після цього, 20.12.2022, ОСОБА_3 , на виконання попередньої незаконної вимоги ОСОБА_4 , зустрівся з ним на автомобільній парковій в м. Камінь-Каширський поблизу приміщення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на вул. Шевченка, 6. Перебуваючи в автомобілі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, з корисливого мотиву, діючи умисно з метою одержання неправомірної вигоди для себе, в проміжок часу з 14 год. 57 хв. по 14 год. 58 хв. одержав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 13 500 грн, за невжиття заходів поліцейського реагування, зокрема ненадання доручення поліцейським на складення протоколу про адміністративне правопорушення та нескладення протоколу про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_3 надав поліцейському на виконання попередньо висунутої неправомірної вимоги.

Крім того, 20.01.2023, ОСОБА_3 , на виконання попередньої незаконної вимоги ОСОБА_4 , зустрівся з ним на автомобільній парковці в м. Камінь-Каширський поблизу приміщення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на вул. Шевченка, 6. Перебуваючи в автомобілі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , продовжуючи свою незаконну діяльність, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, з корисливого мотиву, діючи умисно з метою одержання неправомірної вигоди для себе, близько 13 год. 20 хв. одержав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 22 000 грн, за невжиття заходів поліцейського реагування, зокрема ненадання доручення поліцейським на складення протоколу про адміністративне правопорушення та нескладення протоколу про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_3 надав поліцейському на виконання попередньо висунутої неправомірної вимоги.

Після цього, ОСОБА_1 був затриманий працівниками правоохоронних органів та предмет неправомірної вигоди, а саме, грошові кошти у сумі 22 000 грн вилучено.

Так, 20.01.2023 ОСОБА_1 затримано в порядку статті 208 КПК України та поміщено до ITT № 1 ГУНП у Волинській області.

21.01.2023 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

21.01.2023 слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 21.03.2023 включно, з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду; повідомляли слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні, у тому числі ОСОБА_3 , працівниками Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, окрім як з дозволу слідчого; здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України (у разі їх наявності); носити електронний засіб контролю.

Згідно витягу з наказу ГУНП у Волинській області № 32 о/с від 21.01.2023, на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2023 в справі № 161/1102/23, майора поліції ОСОБА_1 відсторонено від посади з 21.01.2023.

21.01.2023 на підставі акту у майора поліції ОСОБА_1 вилучено службове посвідчення НОМЕР_1 , жетон № 0067358, табельну вогнепальну зброю ПМ, набої калібру 9 мм у кількості 16 штук, 2 магазини до ПМ, автоматичну зброю АК-74, набої калібру 5,45 мм у кількості 180 штук, штик ніж до АК-74, 4 магазини до АК - 74 та бронежилет 5-го класу захисту та здано на зберігання до КЗЗ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області та виставлено картку-застереження.

Згідно графіку чергувань на 20.01.2023, затвердженого 19.01.2023 начальником Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області полковником поліції ОСОБА_5 , книги нарядів Камінь- Каширського РВП ГУНП у Волинській області (інв. № 1152 дек від 01.01.2023), журналу інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (інв. № 1150 від 01.01.2023), 20.01.2023 ОСОБА_1 для несення служби в нарядах Камінь- Каширського РВП ГУНП у Волинській області не задіювався.

ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги статті 63 Конституції України, від надання пояснень відмовився. Крім цього, службовим розслідуванням встановлено, що останній, з приводу пропозиції та надання йому неправомірної вигоди в правоохоронні органи не звертався та керівництву ГУНП у Волинській області про даний факт не повідомляв.

Факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень з метою встановлення дійсних обставин надзвичайної події ставить під сумнів його щирість щодо дійсних обставин пригоди та розцінюється комісією як спосіб уникнення дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 23, статті 64 Закону № 580-VIII, пунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини третьої статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 розділу 2, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, посадових інструкцій, керівних вказівок НП України та ГУНП у Волинській області щодо дотримання законності та службової дисципліни порушенні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, текст якої закріплений в статті 64 Закону № 580-VIII, та виразилось у вчиненні дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 368 КК України, у чому він обґрунтовано підозрюється, і як наслідок призвело до вступу ним в неділові стосунки з цивільною особою та отримання від неї неправомірної вигоди в розмірі 22000,00 грн за дозвіл на безперешкодну торгівлю паливними матеріалами, що підриває авторитет НП України (а. с. 92-111).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, ГУНП у Волинській області видано наказ від 26.01.2023 № 192/6 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ГУ НП у Волинській області», згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а. с. 112-114).

30.01.202 видано наказ ГУНП у Волинській області № 47о/с «По особовому складу», яким на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції (а. с. 115).

Відповідно до довідки ГУНП у Волинській області від 12.04.2023 № 63 (а. с. 119) за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 загальна сума доходу ОСОБА_1 становить 141353,94 грн.

Згідно із відкритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень на цей час у провадженні Камінь-Каширського районного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000062 від 16.11.2022 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України; ухвалою цього суду від 21.07.2023 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_1 на два місяці до 21.09.2023 включно.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з частиною першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Підпунктами 1, 2, 3, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Як встановлено частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин першої третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом МВС № 893 від 07.11.2018 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807) затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

На думку суду, з урахуванням наявних у справі доказів та наведених норм чинного законодавства, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність звільнення позивача зі служби в поліції, враховуючи таке.

Як визначено статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Поведінка поліцейського, згідно з Присягою, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту.

Відповідно до норм Дисциплінарного статуту службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі, мужньо і вправно служити народові України, знати Закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові і функціональні обов`язки, тощо. Під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне і органи Національної поліції, необхідно розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне поліції.

До таких вчинків необхідно віднести, зокрема, скоєння проступку, не сумісного з продовженням служби в поліції.

З точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем моральних та етичних приписів, може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Суд зазначає, що існує усталена судова практика Верховного Суду, де висловлюється позиція, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

У цьому випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям ОСОБА_1 в контексті дотримання ним присяги, службової дисципліни, виходячи із внесених відомостей до ЄРДР та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, так і дотримання ним інших покладених на нього обов`язків.

При цьому, відповідач не брав до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні кримінального правопорушення, а вплив таких подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Водночас, в рамках службового розслідування було констатовано, що вказані у висновку службового розслідування дії, які потягнули вручення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, ним вчинено під час перебування позивача на службі та виконання ним своїх службових обов`язків.

Суд враховує, що вручена підозра позивачу про вчинення кримінального правопорушення пов`язана саме з виконанням службових обов`язків. В силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен був допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

На думку суду, дії ОСОБА_1 , які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним службової дисципліни, а відтак вчинення ним дисциплінарного проступку.

Аналізуючи висновок службового розслідування суд наголошує на тому, що встановлені дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення виключно для прийняття дисциплінарним органом рішень у межах його компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. У дисциплінарному провадженні діє принцип автономності, відповідно до якого дисциплінарне провадження розглядається незалежно від розгляду кримінального провадження.

Під час розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарний орган самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах дисциплінарної справи доказам, встановлює в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку й ухвалює рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (подібні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 22.01.2019 у справі № 800/454/17).

Крім того, суд звертає увагу, що позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а не за пунктом 10 частини першої даної статті (зокрема, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення).

Суд дійшов висновку, що відповідачем належними і допустимими доказами доведено як факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем, та законність застосування до нього дисциплінарного стягнення, враховуючи обставини вчинення проступку і в чому він полягає, характер та зміст вчиненого проступку, та те, що він вчинений позивачем проти інтересів служби, суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, та матеріалами службового розслідування доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку. При цьому, дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевірила обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до поліцейських та наявності в діях складу дисциплінарного проступку, встановлені в ході дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини не свідчать про доведеність вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення. Оскаржувані рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача хоч і прийняті на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, однак ґрунтуються на самостійних правових підставах.

Висновок службового розслідування від 25.01.2023 містить всі необхідні реквізити, визначені Порядком № 893, в т. ч. висновок про наявність складу дисциплінарного проступку та його юридичну кваліфікацію.

Суд звертає увагу, що позивач у заявах по суті справи не спростував ті фактичні обставини, які викладені у висновку службового розслідування, та правова позиція позивача у цій справі фактично базується на допущення порушень відповідачем порядку проведення службового розслідування, що мало наслідком прийняття незаконних рішень про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вимоги Дисциплінарного статуту, Порядку № 893, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні правові та фактичні підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Суд вважає, що в даному випадку накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 26.01.2023 № 192/6 (а. с. 112-114) та від 30.01.2023 № 47 о/с (а. с. 115) про звільнення зі служби винесені у відповідності до норм статей 18, 77 Закону № 580-VIII, статей 1, 11, 12, 13, 14, 19, 20 Дисциплінарного статуту та Порядку № 893.

Стосовно покликань позивача на порушення відповідачем його прав під час проведення службового розслідування, то суд їх до уваги не приймає, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відносно призначення та проведення службового розслідування та предмету його дослідження, суд зазначає про таке.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту та пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено порядок та підстави для проведення службового розслідування. Внесення до ЄРДР відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення є самостійною підставою для призначення службового розслідування. Тому, на думку суду, призначення та проведення службового розслідування в даному випадку є правомірним.

Пунктом 7 розділу V Порядку № 893 визначено, що збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи.

Отже, збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського здійснюються шляхом одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи, при цьому, запити на одержання таких документів надсилаються лише у випадку їх витребування в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Оскільки у матеріалах службового розслідування наявні відомості по кримінальному провадженню № 0000062 від 16.11.2022, матеріали справи не містять доказів притягнення посадових осіб (в т. ч. начальника УГІ ГУНП у Волинській області Качана Р.П.) за незаконне розголошення відомостей досудового розслідування, тому суд відхиляє доводи позивача про отримання в незаконний спосіб відомостей, викладених у повідомленні про підозру від 21.01.2023.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що дисциплінарна комісія створена з порушення встановленого порядку, є нелегітимною, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 5 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1356/32808, залучення поліцейських та працівників інших органів (підрозділів) поліції до складу дисциплінарної комісії здійснюється на підставі письмового запиту уповноваженого керівника, який прийняв рішення про проведення службового розслідування, та за наявності письмової згоди керівника органу (підрозділу) поліції, в якому вони проходять службу (працюють).

З листа Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП від 30.03.2023 № 4зі/42-02/01-2023 вбачається, що до вказаного управління не надходив письмовий запит з ГУНП у Волинській області про включення представника управління до складу дисциплінарної комісії, створеної наказом ГУНП у Волинській області від 20.01.2023 № 102 «Про призначення та проведення службового розслідування», письмова згода не створювалася та не надсилалася, однак дане питання було погоджено усно з керівництвом вищевказаного органу поліції (а. с. 133).

На думку суду, відсутність письмової згоди начальника Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП на включення представника управління до складу зазначеної дисциплінарної комісії, з огляду на усне погодження даного питання з керівництвом вищевказаного органу поліції, не свідчить про формування незаконного складу дисциплінарної комісії та не є самостійною та безумовною підставою для скасування оскаржуваних наказів з поновленням позивача на посаді.

Частинами першою, другою статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно з частинами п`ятою - дванадцятою статті 18 Дисциплінарного статуту отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу. Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Тобто, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення з приводу питань, відносно яких проводиться службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2023 по справі № 161/1102/23 відносно позивача застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати його місце проживання строком на два місяці, тобто до 21.03.2023. Водночас, позивачу була надана можливість надати пояснення за місцем свого проживання, проте позивач сам не скористався таким правом, відмовився від дачі пояснень на підставі статті 63 Конституції України, про що зазначено на відповідному бланку та підтверджено підписом позивача (а. с. 50).

Тому відсутність пояснення особи, при забезпеченні дисциплінарною комісією загальних прав поліцейського, відносно якого проводиться службове розслідування, та обізнаність з тим, що таке розслідування відносно нього проводиться, не може свідчити про порушення прав позивача. Варто наголосити, що позивач, при належній реалізації своїх прав, мав можливість знати про те, що є предметом службового розслідування та за наявності бажання дати письмові пояснення з приводу цього, проте таких пояснень не надав.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідно до наказів від 26.01.203 № 192/в та від 30.01.2023 № 47 о/с позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції за наявності фактичних та правових підстав, а також з дотриманням встановленого порядку, оскаржувані у цій справі накази є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів від 26.01.203 № 192/в та від 30.01.2023 № 47 о/с, а також похідних позовних вимог про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх