Справа № 280/573/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 280/573/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/573/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила суд:

визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.08.2022, зарахувавши до страхового стажу період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького облпротребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985, період роботи в ПАТ Запорізький абразивний комбінат з 16.09.1986 по 01.03.1991, період підприємницької діяльності з 06.05.1993 по 01.02.2004 та період підприємницької діяльності 01.07.2005 по 30.06.2010 (з розрахунку рік за рік);

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити України в Запорізькій області які полягають у відмові перерахувати Афіцарян пенсію з 01.08.2022, зарахувавши до страхового стажу період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького облпротребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985, період роботи в ПАТ Запорізький абразивний комбінат з 16.09.1986 по 01.03.1991, період підприємницької діяльності з 06.05.1993 по 01.02.2004 та період підприємницької діяльності 01.07.2005 по 30.06.2010 (з розрахунку рік за рік);

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 1 073,60 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Запорізькій області та отримує пенсію за віком з 01.08.2022. При призначенні пенсії до загального стажу, з якого розраховується не повністю враховано спірні, зазначені к позові, періоди роботи в ПАТ Запорізький абразивний комбінат, Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького облпротребсоюзу та приватним підприємцем. Звернувшись до пенсійного органу з питанням перегляду стажу та перерахунку пенсії, отримала відмову, яку вважає протиправною.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, буд. 158Б, ), які полягають у відмові перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.08.2022 із зарахувавши до страхового стажу період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького облпротребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985, період роботи в ПАТ Запорізький абразивний комбінат з 16.09.1986 по 01.03.1991, період підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.03.1998 та з 01.07.2000 по 31.12.2001.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, буд. 158Б, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.08.2022, зарахувавши до страхового стажу період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького облпротребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985, період роботи в ПАТ Запорізький абразивний комбінат з 16.09.1986 по 01.03.1991, період підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.03.1998 та з 01.07.2000 по 31.12.2001;

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги скаржник покликається на те, що підприємницька діяльність зарахована до стажу позивача, період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького Облпотребсоюзу зарахувати до страхового стажу наразі не є можливим, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою підприємства, згідно довідки ПАТ "Запорізькій абразивний комбінат" від 20.12.2021 № 59, позивач працювали на зазначеному підприємстві з 16.09.1986 по грудень 1990, а отже записи у трудовій книжці не відповідають інформації підприємства, тому до стажу вказаний спірний період роботи не має можливості зарахувати.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Запорізькій області та отримує пенсію за віком згідно ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.08.2022.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 позивачка: 05.08.1983 прийнята на посаду бухгалтера Тарного комбінату Заготуправління Запорізького Облпотребсоюзу з якої була звільнена 24.07.1985; з 16.09.1986 прийнята на посаду бухгалтера ПАТ Запорізькій абразивний комбінат з якої звільнилася 01.03.1991.

06 травня 1993 року проведено державну реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Серія В03 № 764963.

У відповідності до Свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_2 з ОСОБА_1 перейшла на спрощену систему оподаткування ІІ група 16% з 01.01.2012.

В листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 30.06.2022 № 0800-0605-8/26559 з приводу надання інформації про сплату страхових внесків зазначено, що відповідно даних облікової картки наявна наступна інформація: у період з 01.04.1994 по 31.12.1994, з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 30.09.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 31.03.1998 здійснювалась діяльність на загальній системі оподаткування, внески сплачено; у період з 01.07.1998 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001 здійснювалась діяльність на спрощеній системі оподаткування (фіксований патент).

Згідно довідки ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.07.2022 № 1257/АП/08-01-50-09 ОСОБА_1 знаходилася на обліку ДПІ з 01.01.1990. З 01.01.1990 по 21.12.2011 ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування, з 01.01.2012 по 31.12.2021 на спрощеній системі оподаткування доходів отриманих від здійснення підприємницької діяльності (група 2, 16%), а з 01.01.2022 на загальній системі оподаткування.

04 січня 2023 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії, зарахувавши до її страхового стажу період роботи на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького Облпотребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985, ПАТ Запорізькій абразивний комбінат з 16.09.1986 по 01.03.1991, підприємницької діяльності з 06.05.1993 по 01.02.2004 та з 01.07.2005 по 30.06.2010 (рік за рік).

Листом від 17.01.2023 № 602-126/А-02/8-0800/23 Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області позивачу повідомлено, що період роботи з 05.08.1983 по 24.07.1985 на Тарному комбінаті Заготуправління Запорізького Облпотребсоюзу зарахувати до страхового стажу наразі не є можливим, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою підприємства. Для зарахування даного періоду до страхового стажу, необхідно надати довідку про період роботи на зазначеному підприємстві; згідно довідки ПАТ "Запорізькій абразивний комбінат" від 20.12.2021 № 59, Ви працювали на зазначеному підприємстві з 16.09.1986 по грудень 1990; страховий стаж Вашої підприємницької діяльності за період з 1993 по 31.12.2003 було зараховано згідно довідки про сплату страхових внесків № 0800-0605-8/26559 від 30.06.2022, а за період з 01.01.2004 - за даними персоніфікованого обліку.

У відповідності до розрахунку стажу позивача для призначення пенсії за віком (Форма РС-право) до стажу позивача враховано наступні періоди: з 25.09.1979 по 05.07.1983, за 06.07.1983 по 02.10.1984, з 15.08.1985 по 01.10.1985, з 02.10.1985 по 01.09.1986, з 01.03.1991 по 01.10.1992, з 02.10.1992 по 31.12.1997, з 01.04.1998 по 30.06.2000, з 01.02.2004 по 31.12.2004, з 01.07.2005 по 31.12.2006, з 01.01.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 30.06.2010, з 01.07.2010 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.05.2020, з 01.06.2020 по 31.12.2020. Всього 29 років 5 місяців 26 днів.

Згідно розрахунку стажу позивача (Форма РС-право, індивідуальний перерахунок: у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму) до стажу позивача враховано наступні періоди: з 25.09.1979 по 05.07.1983, за 06.07.1983 по 02.10.1984, з 15.08.1985 по 01.10.1985, з 02.10.1985 по 01.09.1986, з 16.09.1986 по 15.12.1990, з 01.03.1991 по 01.10.1992, з 02.10.1992 по 31.12.1997, з 01.02.2004 по 31.12.2004, з 01.07.2005 по 31.12.2006, з 01.01.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 30.06.2010, з 01.07.2010 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.05.2020, з 01.06.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 28.02.2021. Всього 28 років 1 місяць 13 днів.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у зарахуванні до стажу спірного періоду та здійсненні перерахунку пенсії, звернулась до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що частина спірного періоду стажу є доведеною поданими позивачем доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно пункту б статті 3 Закону № 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, а саме: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також в т.ч.: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

Приписами вказаної постанови визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

До прийняття вказаної постанови урядом, ведення трудових книжок регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією №162 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням.

Враховуючи наведене, є вірними висновки суду першої інстанції, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки, а саме відсутність печатки на записі про звільнення позивача із посади не може бути підставою для порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, а отже період роботи позивача на посаді бухгалтера Тарного комбінату Заготуправління Запорізького Облпотребсоюзу з 05.08.1983 по 24.07.1985 має бути зараховано до страхового стажу позивачки.

Щодо спірного періоду роботи позивачки з 16.09.1986 по 01.03.1991 у зв`язку із наявністю розбіжностей між записами трудової книжки та довідкою ПАТ Запорізький абразивний комбінат від 20.12.2021 № 59, в якій наявна вказано період роботи позивача з 16.09.1986 по грудень 1990 року.

Як свідчать встановлені обставини справи, у довідці від 20.12.2021 № 59 ПрАТ Запорізький абразивний комбінат вказано, що ОСОБА_2 працювала на ПрАТ Запорізький абразивний комбінат з 16.09.1986 (наказ від 23.09.1986 № 671-к) по грудень 1990 р. (у зв`язку з відсутністю в архіві наказу про звільнення, підставою для довідки є відомості про нарахування заробітної плати).

Довідкою не спростовувалась інформація щодо запису у трудовій книжці позивачки, а лише у ній вказано про відсутність первинного документу про звільнення останньї. Таким чином є вірними висновки суду про те, що є передчасними висновки відповідача щодо не підтвердження періоду роботи ОСОБА_1 з 16.09.1986 по 01.03.1991, а він має бути зарахований до стажу позивачки, а відповідач на виконання приписів п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, може самостійно здійснити перевірку достовірності інформації у виданих документів.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 06.05.1993 по 01.02.2004 та період підприємницької діяльності 01.07.2005 по 30.06.2010 (з розрахунку рік за рік).

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004 до страхового стажу може були зараховано період здійснення підприємницької діяльності, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець і яким чином сплачував страхові внески: у складі фіксованого податку, плати за патент, єдиного податку (при спрощеній системі оподаткування) або як збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування (на загальній системі оподаткування). Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди

Спірним є період з 06.05.1993 по 01.02.2004, коли позивач, будучи підприємцем, перебував на загальній системі оподаткування. Здійснення оподаткування позивачем за загальною системою підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Запорізькій області від 05.07.2022 № 1257/АП/08-01-50-09.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Серія В03 № 764963 06.05.1993 проведено державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Перехідні положення Закону №1058-IV (з внесеними змінами Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), чинним з 01.01.2018 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 5-5 від 10.06.1994 (далі - Інструкція № 5-5, чинної у спірний період) усі підприємства, у тому числі з іноземними інвестиціями, а також громадяни які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати зобов`язані зареєструватись як платники внесків в органах Пенсійного фонду в районах (містах) у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про реєстрацію в місцевих органах державної влади, про що отримують повідомлення Фонду (додаток № 1).

Згідно з пунктом 18 Інструкції № 5-5 для обчислення суми внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та на виключно їхній праці, а також для адвокатів, береться оподаткований чистий доход, який вираховується як різниця між валовим доходом (виручка у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, на підставі копій податкових декларацій. Громадянам, які займаються підприємницькою діяльністю на основі патенту, нараховуються внески з тієї суми доходу, з якої визначається плата за патент.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок обчислення сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 06.09.1996 № 11-1 (далі - Інструкція № 11-1 (чинної у спірний період), платниками обов`язкових внесків на державне соціальне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності.

Пунктом 4.3 до цієї Інструкції до прийняття Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, тариф збору встановлювався у розмірі 37 відсотків фонду оплати праці, з 26.07.1997 з набранням чинності Законом збір на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлювався у розмірі 32 відсотка від об`єкта оподаткування.

Отже у період з 1994 по 01.07.2000 на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій періоду здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Як свідчать матеріали справи, встановлено нявність даних про сплату страхових внесків ФОП ОСОБА_1 у період з 01.04.1994 по 31.12.1994, з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 30.09.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 01.01.1998 по 31.03.1998; у період з 01.07.1998 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 30.06.2022 № 0800-0605-8/26559.

Водночас позивачем не надано визначених законодавством торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків, а також доказів перебування у період з 06.05.1993 по 01.02.2004 на спрощеній системі оподаткування. Позивачем не надано доказів про те, що будучи фізичною особою-підприємцем нею були сплачені страхові внески, а сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу даного періоду підприємницької діяльності, а отже наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.03.1998, з 01.07.2000 по 31.12.2001 за які відомості про сплату позивачем страхових внесків. Щодо іншого страхового стажу періоду підприємницької діяльності позивача, рішення відповідача є вірним.

Оскільки судом встановлено та відповідачем не спростовано, що Пенсійним органом до загального страхового стажу позивача зараховано не всі періоди здійснення підприємницької діяльності, за які підтверджена сплата страхових внесків, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що спірний у справі період підприємницької діяльності повністю було зараховано до стажу позивача.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року в адміністративній справі №280/573/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник