Справа № 140/10623/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/10623/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Васьковець Т.О.,

за участю представника позивача Семенюк Л.В.,

представника відповідача Доманської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зак-Сервіс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зак-Сервіс» (далі ТзОВ «Зак-Сервіс», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Зак-Сервіс» з питань дотримання вимог валютного законодавства 03.04.2023 складено акт №4570/07-07/42778323, яким встановлено порушення позивачем вимог п.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» віл 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII), п.9, п.п.2) розділу ІІІ Завершення банком здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (із змінами і доповненнями, далі Інструкція №7), п.14.2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями, далі Постанова №18) в частині не надходження на поточний рахунок резидента ТзОВ «Зак-Сервіс» валютної виручки в сумі 74985,40 дол.США (еквівалентно 2193690,38 грн) за експортований 06.04.2022 товар по контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 від нерезидента CAPITAL TRADE Sp. z o.o. (00-876 Warszawa, ul.Ogrodowa, 58, Poland).

На підставі вказаного акта перевірки відповідач 27.04.2023 прийняв податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу в сумі 1414929,33 грн за порушення вимог валютного законодавства.

Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, з огляду на наступне.

23.02.2022 між ТзОВ «Зак-Сервіс» та CAPITAL TRADE Sp. z o.o. укладено контракт №ЕХ-2517 та специфікацію №1, за умовами яких позивач взяв на себе зобов`язання поставити CAPITAL TRADE Sp. z o.o. на умовах післяплати кукурудзу в загальній кількості 1500,00 тон загальною вартістю 399000,00 дол.США. Цього ж дня було укладено додаткову угоду №1 до контракту, якою сторони визначили, що спосіб виконання зобов`язання визначається покупцем шляхом оплати товару грошима або передачі векселя.

05.04.2022 на виконання умов контракту ТзОВ «Зак-Сервіс» відповідно до вантажно-митної декларації №205140/2022/020582 відвантажено 281,9 тон кукурудзи вартістю 74985,40 дол.США.

07.04.2022 CAPITAL TRADE Sp. z o.o. задекларовано ввезення на митну територію України валютних цінностей з метою використання «розрахунок за контрактом», а саме: векселів №26 від 06.04.2022 на суму 11645,23 дол.США та №27 від 06.04.2022 на суму 7101,12 дол.США. Цього ж дня між позивачем та CAPITAL TRADE Sp. z o.o. підписано акти приймання-передачі вказаних векселів як розрахунок за контрактом.

12.04.2022 CAPITAL TRADE Sp. z o.o. задекларовано ввезення на митну територію України валютних цінностей з метою використання «розрахунок за контрактом», а саме: векселя №25 від 06.04.2022 на суму 56239,05 дол.США, та 13.04.2022 сторонами контракту підписано акт приймання-передачі зазначеного векселя як розрахунок за контрактом.

14.04.2022 між ТзОВ «Зак-Сервіс» та ТзОВ «ПП Західна Аграрна Компанія» укладено договір купівлі-продажу векселів №25, №26 та №27 від 06.04.2022 загальною вартістю 74985,40 грн, еквівалентно 2193690,38 грн, та 11.05.2022 між сторонами даного договору проведено розрахунок на вказану суму.

За вищенаведених обставин позивач вважає, що розрахунок по експортній операції проведено в повному обсязі та у встановлені строки, з огляду на що просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.92).

У відзиві на позовну заяву (а.с.80-84) відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог та зазначив, що згідно листа ДПС №15770/7/99-00-07-05-01-07 від 06.12.2022 про суму незавершених розрахунків, встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності станом на 01.11.2022 та станом на 01.12.2022, поданої АТ «Райффайзен Банк Аваль», ТзОВ «Зак-Сервіс» порушено встановлені законодавством терміни розрахунків в іноземній валюті по контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022.

Під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлено, що граничний строк надходження валютної виручки по експортній операції, здійсненій згідно МД №205140/2022/020582 від 05.04.2022, закінчився 01.10.2022, оскільки валютна виручка в сумі 74985,40 дол.США на поточний рахунок резидента ТзОВ «Зак-Сервіс» в банку від нерезидента компанії CAPITAL TRADE Sp. z o.o. не надійшла.

Позивач не звертався з позовом до нерезидента про стягнення заборгованості, висновок на продовження встановлених законодавством термінів розрахунків в іноземній валюті по контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики не видавався.

З врахуванням наведеного відповідач вважає позовні вимоги товариства безпідставними та просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився та підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що розрахунки за контрактом №ЕХ-2517 від 23.03.2022 та за договором купівлі-продажу векселів відображені в бухгалтерському обліку товариства, про що контролюючому органу під час перевірки надавалась відповідна інформація, яка не була врахована (а.с.110-114).

Відповідач правом подачі заперечення не скористався.

Ухвалою суду від 28.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.143).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 21.03.2023 №514-п (а.с.23) та направлення на перевірку від 21.03.2023 №755 у період з 22.02.2023 по 28.03.2023 посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Зак-Сервіс» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, за результатами якої складено акт від 03.04.2023 №4570/07-07/42778323 (а.с.8-19).

За висновками акта перевірки позивачем порушено п.2 ст.13 Закону №2473-VIII, п.9, п.п.2) розділу ІІІ Інструкції №7, п.14.2 Постанови №18 в частині не надходження на поточний рахунок резидента ТзОВ «Зак-Сервіс» валютної виручки в сумі 74985,40 дол.США (еквівалентно 2193690,38 грн) за експортований 06.04.2022 товар по контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 від нерезидента CAPITAL TRADE Sp. z o.o. (00-876 Warszawa, ul.Ogrodowa, 58, Poland).

На підставі акта перевірки від 03.04.2023 №4570/07-07/42778323 ГУ ДПС у Волинській області 27.04.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 1414929,33 грн (а.с.21-22).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон №2473-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За правилами, визначеними у статті 1 цього Закону, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей (пункт 1);

валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали (пункт 4).

Відповідно до вимог статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша).

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина друга).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (частина четверта).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (частина шоста).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується (частина сьома).

Аналізуючи вищенаведені норми Закону №2473-VIII, слід дійти висновку про те, що порушення резидентом встановлених Національним банком України строків проведення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, зокрема, експорту, тягнуть за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). При цьому така пеня не нараховується в разі настання форс-мажору чи подання резидентом позовної заяви до суду про стягнення з нерезидента заборгованості. Водночас встановлений Національним банком України граничний строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів може бути подовжений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі відповідного висновку.

Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів (пункт 21).

Разом з тим, 24.02.2022 Правлінням Національного банку України прийнято Постанову №18, відповідно до пункту 14-2 (в редакції станом на 04.04.2022) якої визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

При цьому пункт 14-2 (в редакції станом на 07.07.2022) встановлює граничний строк розрахунків 180 календарних днів.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції №7 вимоги цієї Інструкції поширюються на операції з експорту та імпорту товарів, на які Національним банком встановлені граничні строки розрахунків, з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки та мінімальних граничних сум операцій, на які поширюються встановлені Національним банком граничні строки розрахунків.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №7 передбачено, що банк згідно з вимогами цієї Інструкції здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів (підпункт 1 пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7).

Як передбачає підпункт 2 пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №7, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Судом встановлено, що 23.03.2022 між ТзОВ «Зак-Сервіс» (продавець) та CAPITAL TRADE Sp. z o.o. (покупець) укладено контракт №ЕХ-2517, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, асортимент, кількість та ціна якого вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (пункт 1.1).

Згідно з пунктом 3.1 контракту валютою контракту є долар США або Євро. Як передбачає пункт 6.1 контракту, оплата вартості товару в сумі 100%, що зазначена в специфікації до нього, здійснюється шляхом безготівкового переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в строки, зазначені у відповідній специфікації. Відповідно до пункту 6.2 контракту датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (а.с.24-29).

Специфікацією №1 від 23.03.2022 до контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 передбачено поставку товару кукурудза, в кількості 1500,00 тон, вартістю 399000,00 дол.США в строк до 30.04.2022 та визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється банківським переказом протягом 2 (двох) операційних (банківських) днів з дати перетину кордону, вказаній в електронній митній декларації (а.с.30).

Додатковою угодою №1 від 23.03.2022 до контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 пункт 6.1 контракту викладено в наступній редакції: «оплата вартості товару в сумі 100%, що зазначена в специфікації до нього, здійснюється шляхом безготівкового переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в строки, зазначені у відповідній специфікації. Крім того, на погашення грошового зобов`язання по даному договору покупець може передати продавцю простий вексель на суму існуючого на момент передачі такого векселя грошового зобов`язання в строк і на умовах, що аналогічні умовам погашення грошового зобов`язання покупця. Спосіб виконання зобов`язання оплата товару грошима чи передача векселя вибирає покупець в момент виконання зобов`язання. За взаємною згодою сторін, викладеною в письмовій формі, може бути використана інша форма оплати».

Також додатковою угодою №1 від 23.03.2022 до контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 пункт 6.1 контракту викладено в такій редакції: «датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця або дата, вказана в акті прийому-передачі векселя (а.с.31-32).

Отже, контрактом №ЕХ-2517 від 23.03.2022 обумовлено дві форми розрахунків: оплата грошовими коштами (долар США або ЄВРО) або передача векселя.

На виконання умов вищевказаного контракту ТзОВ «Зак-Сервіс» 05.04.2022 поставлено в адресу CAPITAL TRADE Sp. z o.o. товар кукурудза, в кількості 281,9 тон, вартістю 74985,40 дол.США, що підтверджується рахунком-фактурою №01 від 05.04.2022 та вантажно-митною декларацією №205140/2022/020582 від 05.04.2022 (а.с.33, 37-38).

З метою проведення розрахунків за поставлений товар CAPITAL TRADE Sp. z o.o. ввезло на митну територію України векселі №26 від 06.04.2022 на суму 11645,23 дол.США та №27 від 06.04.2022 на суму 7101,12 дол.США, що підтверджується бланком декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей №205020/2022/10018 від 07.04.2022, та вексель №25 від 06.04.2022 на суму 56239,05 дол.США, що слідує з бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей №205020/2022/4002 від 12.04.2022 (а.с.39-40).

У зазначених деклараціях містяться відомості про те, що валютні цінності, а саме векселі, емітовані CAPITAL TRADE Sp. z o.o. з метою використання: передача уповноваженому представнику, розрахунок за контрактом, одержувачем яких є ТзОВ «Зак-Сервіс».

07.04.2022 та 13.04.2022 між уповноваженим представником CAPITAL TRADE Sp. z o.o. та директором ТзОВ «Зак-Сервіс» підписані акти приймання-передачі векселів №26 від 06.04.2022 на суму 11645,23 дол.США та №27 від 06.04.2022 на суму 7101,12 дол.США та №25 від 06.04.2022 на суму 56239,05 дол.США відповідно, що в загальній сумі становить 74985,40 дол.США (а.с.34-35).

Таким чином, виходячи з умов контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 та додаткової угоди №1 до нього, слід дійти висновку, що розрахунок за поставлений в режимі експорту відповідно до вантажно-митної декларації №205140/2022/020582 від 05.04.2022 товар повністю проведений 13.04.2022.

Інформація щодо розрахунків з компанією CAPITAL TRADE Sp. z o.o. відображена позивачем в бухгалтерському обліку, про що свідчать картки рахунку 362, 342, 342 та оборотно-сальдові відомості по цих рахунках, та засвідчена сторонами контракту актом звірки взаємних розрахунків по стану за період з 01.03.2022 по 05.05.2022 (а.с.116, 124 зворот-127).

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність надходження валютної виручки в сумі 74985,40 дол.США на поточний рахунок ТзОВ «Зак-Сервіс» та, як наслідок, наявність порушення резидентом строку розрахунку, встановленого Національним банком України, та підстав для нарахування пені, то суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-XII (далі Закон №959-XII) валютні кошти - валютні цінності:

- іноземна валюта готівкою,

- платіжні документи (чеки, векселі, тратти, депозитні сертифікати, акредитиви та інші) в іноземній валюті,

- цінні папери (акції, облігації, купони до них, бони, векселі та інші) в іноземній валюті,

- золото та інші дорогоцінні метали у вигляді зливків, пластин та монет, а також сертифікати, облігації, варанти та інші цінні папери, номінал яких виражено у золоті, дорогоцінні камені;

експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів. При цьому термін реекспорт (реекспорт товарів) означає продаж іноземним суб`єктам господарської діяльності та вивезення за межі України товарів, що були раніше імпортовані на територію України;

момент здійснення експортного (імпортного) контракту - момент, на який здійснено всі обов`язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №959-XII всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право:

- самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам;

- безпосередньо брати і надавати комерційні кредити за рахунок власних коштів у діючій на території України валюті та в іноземній валюті як у межах, так і за межами України, самостійно приймати рішення у зазначених питаннях;

- вільно обирати банківсько-кредитні установи, які будуть вести їх валютні рахунки та розрахунки з іноземними суб`єктами господарської діяльності, користуватись їх послугами, з додержанням при цьому вимог чинних законів України.

Розрахункове та кредитне обслуговування суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснюється на території України банком для зовнішньоекономічної діяльності України і уповноваженими комерційними банківськими та кредитними установами, а також іноземними і міжнародними банками, зареєстрованими у встановленому порядку на території України.

Згідно з преамбулою Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05.04.2001 №2374-III (далі Закон №2374-III) цей Закон визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Частиною першою статті 3 Закону №2374-III визначено, що зобов`язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 4 Закону №2374-III видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Таким чином, норми чинного законодавства України передбачають можливість здійснення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями шляхом передачі векселя, що повинно бути обов`язково зазначено у відповідному договорі. При цьому моментом припинення грошових зобов`язань за таким договором є момент передачі векселя.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за умовами контракту №ЕХ-2517 від 23.03.2022 передбачено можливість проведення розрахунків із застосуванням векселя. Передача векселів відбулась 07.04.2022 та 13.04.2022, тобто в межах 90 днів з дати оформлення вантажно-митної декларації (05.04.2022), як було визначено пунктом 14-2 Постанови №18 (в редакції, станом на дату здійснення господарської операції), отже порушень граничних строків розрахунків за операцією з експорту товару в даному випадку суд не вбачає.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на норми пункту 14-4 Постанови №18, згідно з якими грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні, оскільки в даному випадку розрахунок проводився не грошовими коштами, а шляхом передачі векселів, при цьому норми Закону №2473-VIII не містять заборони виконання зобов`язання за зовнішньоекономічними договорами в іншій формі, крім готівкової, більше того, право на проведення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями шляхом передачі векселів прямо передбачене Законами №959-XII та №2374-III.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем граничних строків розрахунків за експортною операцією, тому застосування до нього відповідальності у вигляді нарахування пені згідно з оскаржуваним рішенням є неправомірним.

Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує, що факт передачі позивачу векселів також підтверджується їх подальшою реалізацією ТзОВ «ПП Західна Аграрна Компанія», про що свідчать договір купівлі-продажу векселів від 14.04.2022, акт приймання-передачі векселів від 14.04.2022, платіжні доручення від 11.05.2022 про перерахування коштів за договором від 14.04.2022 в рахунок оплати векселів (а.с.41-44, 49-50) та лист ТзОВ «ПП Західна Аграрна Компанія» від 02.06.2023, яким представнику позивача надані копії векселів векселів №26 від 06.04.2022 на суму 11645,23 дол.США, №27 від 06.04.2022 на суму 7101,12 дол.США та №25 від 06.04.2022 на суму 56239,05 дол.США, емітовані CAPITAL TRADE Sp. z o.o. (а.с.122 зворот-124).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності свого рішення, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 № підлягає скасуванню, як протиправне, а позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

У заявленому адміністративному позові позивач просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в сумі 12000 грн.

В підтвердження обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги від 29.09.2022 №29/09/22-ІІ (а.с.57-59), акт надання послуг №8 від 02.06.2023 (а.с.121) платіжну інструкцію №868 від 05.06.2023 на суму 12000 грн (а.с.117).

Так, згідно з пунктом 2.1 договору від 29.09.2022 №29/09/22-ІІ, укладеного між ТзОВ «Зак-Сервіс» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «КС Експерт Право» (Адвокатське об`єднання), сторони погодили, що вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання встановлюється рахунками, виставленими клієнту до оплати, які є невід`ємною частиною даного договору.

Адвокатське об`єднання виставило позивачу рахунок на оплату №8 від 02.06.2023, який були сплачений товариством згідно з платіжною інструкцією №868 від 05.06.2023.

Перелік робіт (наданих послуг) Адвокатського об`єднання засвідчений сторонами договору у акті надання послуг №8 від 02.06.2023.

Зокрема, згідно з даним актом Адвокатським об`єднанням виконані такі роботи:

- підготовка пакету документів, необхідних для звернення до Волинського окружного адміністративного суду для оскарження податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 № ціна послуги 2000 грн;

- виготовлення позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 № ціна послуги 5000 грн;

- виготовлення та відправлення адвокатського запиту №3С-1 від 30.05.2023 ціна послуги 2000 грн;

- участь адвоката в судових засіданнях, складання та відправлення клопотань, відповіді на відзив, інших процесуальних документів ціна послуги 3000 грн.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що послуги щодо підготовки пакету документів, відправлення адвокатських запитів охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду. При цьому адвокат Максімов Б.Ю. брав участь лише в одному підготовчому засіданні, яке тривало всього 10 хв, в подальшому представництво інтересів позивача здійснював інший адвокат, який не входить до зазначеного Адвокатського об`єднання.

Враховуючи вищевикладене, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі до 5000 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 26224 грн, з яких 21224 грн витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (а.с.70), 5000 грн витрати на правову допомогу.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 27.04.2023 №№.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зак-Сервіс» судові витрати в розмірі 26224,00 грн (двадцять шість тисяч двісті двадцять чотири грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зак-Сервіс» (45500, Волинська область, селище міського типу Локачі, вулиця Шевченка, будинок 41а, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 03 серпня 2023 року.