Справа № 500/762/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2023 року м. Рівне №500/762/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька за участю секретаря судового засідання Кривчук І.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Бабаджанян Г.А.,

відповідача: представник Куц І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 "
про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправними та скасування наказів від 18.02.2023 № 76 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_3 ; від 28.02.2023 № 94 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_3 ; стягнення моральної шкоди в розмірі 1 гривня.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що не вбачає в своїх діях складу дисциплінарного проступку. Щодо безпідставності наказу № 76 зазначає, що позивач ще 25.01.2023 № 5/968 на ім`я командувача ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » направив інформаційного листа, в якому було повідомлено про те, що ОСОБА_4 16.01.2023 госпіталізований в Комунальне некомерційне підприємство «Заліщицька районна лікарня», а вже 17.01.2023 у зв`язку з погіршенням здоров`я та важкістю хворого доставлений для подальшого лікування до Тернопільської обласної клінічної лікарні. Позивач, дбаючи про здоров`я підлеглого особового складу, з метою збереження життя і здоров`я клопотав перед командувачем ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про перенесення терміну відрядження ОСОБА_5 на березень 2023 року. Щодо інформаційного повідомлення № 1092 від 02.02.2023, яке надійшло на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач вказує, що він завчасно повідомляв позивача про те, що ОСОБА_4 перебуває на лікуванні, і на день видання наказу був на лікуванні, а тому не міг виконати будь-яке розпорядження по переміщенню Р.Садигова. Командувач ОК «Захід» на день видання наказу № 68 достеменно знав, що його об`єктивно не можливо виконати, однак видав цей наказ без урахування обставин, які склались на момент його видання. Наказ від 01.02.2023 № 68 до відома позивача не доведено, а тому обов`язку доповідати про його виконання в позивача не було. Водночас зауважує, що в подальшому наказ № 68 виконано, ОСОБА_4 переміщений на інше місце служби.

Щодо наказу № 94, позивач зазначає таке. Відповідно до Розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 501/3/2/216нт від 08.02.2023 визначено, що з метою доукомплектування бойових частин ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вмотивованим особовим складом вимагалося від начальників обласних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в термін до 15.00 год. 09.02.2023 відібрати особовий склад рот охорони для подальшого проходження служби у бойових військових частинах. Розпорядженням визначено, що «Не відбирати особовий склад старших за 50 років, мають сімейні обставини для звільнення, та тих, які мають довідки ВЛК з діагнозом «Обмежено придатний». Будь-яких інших обмежень чи застережень щодо відбору особового складу Розпорядженням не було визначено. При цьому кадрові рішення приймалися виключно командувачем військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », натомість Тернопільським ОТЦК та СП подавались виключно кандидати, що планувались до переміщення. На виконання зазначеного розпорядження, ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу управління персоналу штабу відповідача надіслано План переміщення сержантів і солдатів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області номенклатури призначення командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Одним із кандидатів, які планувалися до переміщення був і солдат ОСОБА_6 . Будь-яких обмежень, визначених у Розпорядженні, для його переміщення не було. Кадрових рішень щодо переміщення солдата ОСОБА_6 позивач не приймав, а тому не може відповідати за кадрові рішення вищого командування щодо переміщення солдата ОСОБА_6 .

Також вказує, що службові розслідування в обох випадках проводилися з порушенням Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затв. Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608). Під час проведення службових розслідувань пояснення позивача не бралися до уваги, документи, які підтверджували неможливість виконати наказ та докази доведення наказу № 68 до відома позивача під час службового розслідування не здобуто, так само як і не здобуто доказів щодо порушень позивача під час проходження солдатом ОСОБА_6 військової служби та подальшого його переміщення за наказом командувача ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до бойової військової частини.

Крім того, відсутні документи про ознайомлення позивача зі службовими розслідуваннями, що є порушенням права позивача на надання додаткових пояснень до моменту прийняття рішень про дисциплінарну відповідальність. Вказує, що в ході проведених службових розслідувань не встановлено суті порушень, які допустив саме відповідач.

Внаслідок неправомірних дій командування ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », протиправного накладення дисциплінарного стягнення, принижено честь та гідність позивача, як військовослужбовця, керівника в умовах дії правового режиму воєнного стану, знехтувано морально-діловими якостями позивача, чим завдано моральних страждань.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю. Додатково зазначив, що повідомлення про підозру позивачу не оголошено, ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надало позитивну характеристику позивачу. В Дисциплінарному статуті ЗС відсутні обставини, які обтяжують відповідальність.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує. Щодо наказу № 76, зазначає, що позивач приступив до виконання наказу №68, що проявилося активними діями з його боку відданням наказів підпорядкованим посадовим особам, направлення за належністю повідомлення про прийняття кадрових рішень, тощо. Проте в подальшому не проконтролював його виконання, не доповів про причини невиконання, за що і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у встановленому порядку.

Щодо наказу № 94 вказує, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що солдат ОСОБА_6 був відібраний ІНФОРМАЦІЯ_3 , включений позивачем до плану переміщення як кандидат в бойову бригаду та в подальшому переміщений до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій у складі військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 без відповідного рівня підготовки. В подальшому військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , в районі населеного пункту Роздолівка Донецької області під час виконання бойового завдання (призваний по мобілізації 12 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Службовим розслідуванням встановлено неправомірність дій позивача, який в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про ОТЦК та СП, неналежно виконував функціональні обов`язки та не здійснював належний контроль в структурних підрозділах ОТЦК та СП та підпорядкованими Р(ОМ)ТЦК та СП за дотриманням законодавства, виконанням наказів і директив відповідних органів військового управління.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина позивача виражається у формі недбалості.

Своїми діями позивач порушив вимоги статті 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 14,15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154; вимог мобілізаційної директиви командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2022 року №М220дск; функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 справу передано на розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Дуляницьку С.М.

Ухвалою від 05.06.2023 справу прийнято до провадження, підготовче засідання призначено на 05.07.2023.

Протокольною ухвалою від 05.07.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 24.07.2023.

В судовому засіданні 24.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом від 05.03.2022 № 181 полковника ОСОБА_1 призначено начальником Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ Збройних Сил України (а.с.54 том 1).

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.02.2023 № 76 «Про результати службового розслідування» начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 16, 28,30, частини 3 ст. 37, абзацу 2 ст. 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 3 пункту 2 функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимог наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.02.2023 № 68.

Підставою для видачі оскаржуваного наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.02.2023 року №76 перебувало проведення службового розслідування з метою встановлення причин та умов, що призвели до порушення виконавчої дисципліни керівним складом Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та його структурних підрозділів, а також ступеня вини посадових осіб чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, оформлене актом №501/113 від 13.02.2023 року.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що позивач не здійснив доповіді про невиконання наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.02.2023 року №68.

Також наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.02.2023 № 94 «Про результати службового розслідування» начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог мобілізаційної директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 14.12.2022 № М220дск, функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний наказ було видано на підставі матеріалів службового розслідування від 25.02.2023 № 501/154, яке проводилося щодо направлення в район виконання бойових завдань військовослужбовця без відповідного рівня підготовки, призваного ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановлення вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що солдат ОСОБА_6 був відібраний ІНФОРМАЦІЯ_3 , включений позивачем до плану переміщення як кандидат в бойову бригаду та в подальшому переміщений до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій у складі військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 без відповідного рівня підготовки. В подальшому військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , в районі населеного пункту Роздолівка Донецької області під час виконання бойового завдання (призваний по мобілізації 12 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Позивач не погоджується з наказами № 76 від 18.02.2023 та №94 від 28.02.2023 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам суд зазначає таке.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Відповідно до ст.ст. 16, 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Частина 3 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Стаття 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачає, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Стаття 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України закріплює, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовою дисципліною згідно з п. 1 розділу І (Загальні положення) цього Статуту визнається бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

В свою чергу, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затв. Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

На військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів) (ст. 48 Дисциплінарного статуту).

Стаття 86 Дисциплінарного статуту визначає, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Щодо наказу № 76 від 18.02.2023.

02.02.2023 до Тернопільського ОТЦК та СП надійшло повідомлення про прийняття кадрових рішень стосовно осіб офіцерського складу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.37, 38), відповідно до якого на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 01.02.2023 № 68 звільнено з займаних посад і призначено, зокрема: підполковника ОСОБА_7 , начальника четвертого відділу Чортківського районного центру комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області заступником командира Єгерського батальйону з тилу військової частини НОМЕР_4 . Позивачу слід було забезпечити прибуття осіб офіцерського складу до нових місць проходження військової служби протягом 2 діб.

Станом на 09.02.2023 підполковник ОСОБА_7 посаду начальника четвертого відділу Чортківського районного центру комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області не здав та не убув до нового місця проходження служби.

За вказаним фактом та на підставі доповідної записки начальника групи внутрішнього контролю управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковника ОСОБА_8 (а.с.100-101 том 1) наказом № 66 від 09.02.2023 (а.с.99 том 1) призначено службове розслідування.

За результатами службового розслідування складено акт від 13.02.2023 (а.с.93-98 том 1).

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що позивач не здійснив доповіді про невиконання наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.02.2023 року №68, чим порушив приписи ч. 3 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно (ч.2, 3 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України)).

Так, службовим розслідуванням встановлено вину позивача, яка виражається у формі недбалості.

Неправомірність дій позивача полягала в тому, що він, будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про ОТЦК та СП, неналежно виконував функціональні обов`язки та не здійснював належний контроль в структурних підрозділах ОТЦК та СП та підпорядкованими Р(ОМ)ТЦК та СП за дотриманням законодавства, виконанням наказів і директив відповідних органів військового управління.

Суд погоджується з доводами відповідача, що своїми діями (в даному випадку бездіяльністю) позивач порушив вимоги наступних нормативно правових актів: статі 16, 28, 30, частину 3 статті 37, абзац 2 статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Щодо доводів позивача про те, що йому не був доведений наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.02.2023 року №68 (про звільнення підполковника ОСОБА_5 з посади начальника четвертого відділу Чортківського РТЦК та СП Тернопільської області та призначення на посаду заступником командира єгерського батальйону з тилу військової частини НОМЕР_4 ), далі наказ №68, суд зазначає таке.

Під час проведення службового розслідування позивач надавав пояснення, де власноруч зазначив що йому відомо про видачу наказу №68, який отриманий технічними засобами передачі інформації. Після отримання цього наказу позивач направив його для подальшого виконання підпорядкованим особовим складам, що підтверджується доказами бланком отримання пояснень полковника ОСОБА_1 , копією телеграми в/ч НОМЕР_1 від 01.02.2023 року №501/3/1/150нт (де позивач наклав свою резолюцію «підполковнику ОСОБА_9 до виконання») (а.с.37 том 1). В подальшому був підготовлений службовий лист за підписом позивача від 02.02.2023 року №5/1319, яким продубльовано повідомлення про прийняття кадрових рішень (а.с.103 зворот том 1).

Тому позивач приступив до виконання наказу №68, що проявилося активними діями з його боку відданням наказів підпорядкованим посадовим особам, направлення за належністю повідомлення про прийняття кадрових рішень, тощо. Проте в подальшому не проконтролював його виконання, не доповів про причини невиконання, за що і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у встановленому порядку.

Щодо доводів позивача про те, що він не міг виконати наказ № 68, оскільки ОСОБА_4 хворів, про що позивач повідомляв відповідача ще 25.01.2023, суд зазначає таке.

Суд не ставить під сумнів обставини щодо хвороби ОСОБА_5 та обставин щодо направлення позивачем до відповідача телеграми 25.01.2022 та клопотання про перенесення терміну відрядження ОСОБА_5 на березень місяць 2023 року (а.с.22-36 том 1).

Водночас, отримавши 02.02.2023 наказ про необхідність забезпечення прибуття ОСОБА_5 до нового місця служби протягом 2 діб, позивач не вжив жодних заходів щодо повідомлення відповідача про невиконання такого наказу чи неможливості його виконання. Тобто, позивач повідомляв відповідача про хворобу ОСОБА_5 25.01.2023, тобто до дати винесення наказу № 68 (від 01.02.2023) про переведення ОСОБА_5 на нову посаду. Водночас, в строк, наданий для виконання наказу про переведення ОСОБА_5 (забезпечити прибуття осіб офіцерського складу до нових місць проходження військової служби протягом 2 діб), позивач не вчинив жодних дій з приводу повідомлення відповідача про неможливість забезпечити явку ОСОБА_5 на нове місце служби, чи про продовження його лікування.

В свою чергу, відповідно до п. 109 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Щодо доводів позивача про те, що він не був ознайомлений з результатами службового розслідування суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 розділу ІV. Повноваження осіб під час службового розслідування Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

З наведеної норми права вбачається, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Доведення результатів службового розслідування до позивача відбулося технічними засобами передачі документованої інформації, телеграмою №501/13/20нт від 21.02.2023 року на ім`я начальника Тернопільського ОТЦК та СП. Файли прийнято до передачі о 11 годині 51 хвилин. Прийнято Тернопільським ОТЦК та СП та доведено до адресата 21.02.2023 року о 11 год. 58 хв., що підтверджене наявністю особистого підпису позивача на супроводі (а.с.184, 186, 187 том 1).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з результатами службового розслідування ознайомився після розгляду командиром (начальником) (після видання оскаржуваного наказу № 76 від 18.02.2023), і скориставшись своїм правом оскаржив в судовому порядку наказ, прийнятий за результатами службового розслідування.

А відтак, вказані доводи позивача не є такими, які б свідчили про протиправність оскаржуваного наказу.

За таких обставин, в ході розгляду справи не спростовано доводів відповідача про порушення позивачем абзацу 3 ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та встановлено, що позивач не доповів командирові (начальникові), який віддав наказ, про невиконання наказу № 68 щодо переведення Р.Садигова.

А відтак, підстави для визнання протиправним та скасування наказу № 76 від 18.01.2023 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 відсутні.

Щодо доводів позивача про протиправність наказу № 94 від 28.02.2023, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4.26 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затв. Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 та зареєстр. в Міністерстві юстиції України19 травня 2009 р. за № 438/16454, громадяни України, прийняті або призвані на військову службу, які мають освіту або підготовку, споріднену з ВОС, підготовка за якою у Збройних Силах України не проводиться, призначаються на посади рядового, сержантського і старшинського складу після проходження базової загальновійськової підготовки.

Пункт 6.1 вказаної Інструкції передбачає, що підготовка (перепідготовка) військовослужбовців для проходження військової служби за контрактом проводиться на посадах:

рядового складу - базова загальновійськова підготовка та фахова підготовка за визначеною ВОС у навчальних частинах (центрах) та (або) спеціальні курси у військових частинах за ВОС, за якими фахова підготовка (перепідготовка) у навчальних частинах (центрах) не здійснюється;

сержантського і старшинського складу - багаторівнева підготовка у навчальних частинах (центрах) та військових навчальних закладах Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, а також курсова підготовка (підвищення кваліфікації) перед призначенням на посаду у військових частинах.

Базова загальновійськова підготовка є обов`язковою підготовкою для осіб, які не проходили військової служби, та призначена для набуття ними первинних знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби, і проводиться в навчальних частинах (центрах) строком до трьох місяців. Така підготовка не проводиться з особами, які проходили військову службу за контрактом до запровадження базової загальновійськової підготовки або проходили строкову військову службу.

Крім того, процедуру організації та здійснення загальновійськової підготовки громадян України (далі - громадяни) до національного спротиву визначає Порядок організації та здійснення загальновійськової підготовки громадян України до національного спротиву, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1443. Базова підготовка здійснюється з метою підготовки громадянина, здатного виконувати завдання як у мирний, так і воєнний час у бойових умовах та сприяння набуттю громадянами первинних знань, умінь та навичок щодо порядку поводження із зброєю та її застосування, дій на полі бою (пересування та орієнтування на місцевості), надання домедичної допомоги, а також первинної психологічної допомоги (самодопомоги), поводження з саморобними вибуховими пристроями та формування стійких морально-психологічних якостей, необхідних для захисту України.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.02.2023 № 75 призначено службове розслідування по факту публікації в соціальних мережах інформації щодо направлення в район виконання бойових завдань військовослужбовця без відповідного рівня підготовки, призваного Тернопільським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підготовки (а.с.137 зворот, 138 том 1).

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що солдат ОСОБА_6 був відібраний ІНФОРМАЦІЯ_3 , включений позивачем до плану переміщення як кандидат в бойову бригаду та в подальшому переміщений до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій у складі військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 без відповідного рівня підготовки. В подальшому військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , в районі населеного пункту Роздолівка Донецької області під час виконання бойового завдання (призваний по мобілізації 12 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Так, в акті службового розслідування міститься інформація, що «…18.01.2023 громадянин ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу за мобілізацією. Того ж дня начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 січня 2023 року № 15 (додаток 8) громадянин ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією до ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони.

… 12 лютого 2023 року солдат ОСОБА_10 вибув до нового місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 .

16 лютого 2023 року близько 19.00 год. на адресу Тернопільського ОМТЦК та СП надійшло сповіщення від 16 лютого 2023 року № 48 (додаток 11) від командира військової частини НОМЕР_2 про загибель солдата ОСОБА_6 під час бойових дій з військовими формуваннями російської федерації…» (а.с.126-137 том 1).

Службовим розслідуванням встановлено неправомірність дій позивача, який в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про ОТЦК та СП, неналежно виконував функціональні обов`язки та не здійснював належний контроль в структурних підрозділах ОТЦК та СП та підпорядкованими Р(ОМ)ТЦК та СП за дотриманням законодавства, виконанням наказів і директив відповідних органів військового управління.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, позивач в даному випадку недбало поставився до виконання функціональних повноважень та не перевірив, чи всі особи, які були включені позивачем до плану переміщення як кандидати в бойову бригаду, пройшли відповідну підготовку.

Своїми діями позивач порушив вимоги наступних нормативно правових актів: статті 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 14,15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154; вимог мобілізаційної директиви командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2022 року №М220дск; функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено в ході службового розслідування, причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є: недостатній рівень знань статутів Збройних Сил України та службових обов`язків за займаною посадою, не здійснення належного контролю та керівництва за структурними підрозділами ОТЦК та СП та підпорядкованими Р(ОМ)ТЦК та СП за дотриманням законодавства.

Щодо доводів позивача про те, що він не приймав кадрових рішень щодо ОСОБА_6 , суд зазначає, що позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності за недотримання вимог мобілізаційної директиви командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2022 року №М220дск, функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявилося в неякісному відборі кандидатів щодо подальшого переміщення до бойових підрозділів, а не за прийняття кадрових рішень.

Позивачу визначено було відібрати 20 чоловік особового складу. Ним було включено 20 кандидатів, без альтернативи. Позивач не організував (не порушував клопотання) направлення особового складу, який не мав відповідної підготовки, перед переміщенням до бригади для виконання бойових завдань до навчальних центрів, загальновійськових полігонів, для проходження базової загальновійськової підготовки. А також позивач, подаючи план переміщення сержантів і солдатів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області номенклатури призначення командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не перевірив, чи мають такі особи відповідну підготовку.

При цьому варто зазначити, що відповідно до абзацу 9 пункту 2 Обов`язків Начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з якими позивач був ознайомлений), начальник зобов`язаний організовувати індивідуальну підготовку особового складу підпорядкованих ТЦК та СП області, здійснювати заходи щодо підвищення кваліфікації військовослужбовців та працівників ТЦК та СП. Також до обов`язків начальника належить особисто керувати кадровою роботою, затверджувати кандидатів на вищі посади, розглядати документи на переміщення, присвоєння офіцерських звань військовослужбовцям та для вступу у вищі навчальні заклади (а.с.172-173 том 1).

Суд відхиляє доводи позивача, що він діяв на вимогу мобілізаційної директиви, а тому порушень не допустив, з огляду на таке.

Дійсно, 08.02.2023 позивач отримав від тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_11 мобілізаційну директиву № 505/3/2/216нт (а.с.45 том 1), згідно якої в термін до 15.00 год. 09 лютого 2023 року слід відібрати особовий склад рот охорони для подальшого проходження військової служби їх у бойових військових частинах оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посадах рядового та сержантського складу з розрахунку, зокрема, Тернопільський ОТЦК та СП 20 чол. Не відбирати особовий склад старших за 50 років, мають сімейні обставини для звільнення, та таких, які мають довідки ВЛК діагнозом «Обмежено придатний».

Так, з наведеного змісту мобілізаційної директиви видно, що в ній було зазначено перелік вимог до особового складу, за наявності яких осіб не слід відбирати. Водночас, вказані вимоги не нівелюють загальне правило щодо проходження особами, які не проходили військової служби, обов`язкової базової загальновійськової підготовки, яка призначена для набуття такими особами первинних знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби.

З приводу доводів позивача, що йому не оголошено повідомлення про підозру, суд зазначає, що кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними за своєю суттю. Чинне законодавство не передбачає переліку проступків, за які наступає дисциплінарна відповідальність. Це зумовлено надзвичайною різноманітністю таких проступків. Питання щодо наявності чи відсутності дисциплінарного проступку у кожному конкретному випадку вирішується виходячи із обставин конкретної справи.

Доведення результатів службового розслідування до позивача відбулося технічними засобами передачі документованої інформації, телеграмою №501/13/26нт від 02.03.2023 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Файли прийнято до передачі о 17 годині 44 хвилин. Прийнято Тернопільським ОТЦК та СП та доведено до адресата 02.03.2023 року о 17 годині 49 хв., що підтверджене наявністю особистого підпису позивача на супроводі (а.с.189-191 том 1).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вказані вчинки позивача як посадової особи керівного складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , створюють хибне і негативне враження про командирів (начальників) в Збройних Силах України, негативно впливають на військову дисципліну у військовому колективі, не сприяють зміцненню стану законності у ІНФОРМАЦІЯ_3 , створюють серед особового складу відчуття безкарності за невиконання або неналежне виконання обов`язків військової служби.

В ході розгляду справи не встановлено обставин щодо порушення порядку проведення службових розслідувань. Службові розслідування були проведені відповідно до вимог статей 84, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371. Під час проведення службових розслідувань клопотань, заяв та скарг, в тому числі і від позивача не надходило.

Щодо застосування видів дисциплінарного стягнення «догана» та «сувора догана» суд зазначає, що вказані стягнення є наступними після «зауваження» стягненнями, при цьому такі стягнення, на переконання суду, відповідають характеру та обставинам вчинення правопорушень, їх наслідкам, попередній поведінці позивача (в тому числі і наявності позитивної характеристики позивача), а також тривалості військової служби та рівню знань про порядок служби.

За таких обставин суд дійшов висновку, що накази командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.02.2023 року №76 та від 28.02.2023 року №94 в частині накладення дисциплінарних стягнень на позивача прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а отже підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних наказів, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (вул. Дубенська, 2,м.Рівне,33027, ЄДРПОУ/РНОКПП 07852893)

Повний текст рішення складений 02 серпня 2023 року

Суддя С.М. Дуляницька