Справа № 560/13832/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького щодо не проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2015 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язати Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б, Хмельницького нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2015 року по 28 лютого 2018 року, починаючи з жовтня 2015 року по день фактичної виплати індексації - 25 березня 2023 року.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає закон України "Про судовий збір" №3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

У позовній заяві позивачка зазначає, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 Закону №3674-VI та підпункту 2.2.8 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 №114/8713 до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Вважає, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати є гарантійною і компенсаційною виплатою, передбаченою чинним законодавством, тобто додатковою заробітною платою.

Надаючи правову оцінку доводам позивачки щодо звільнення від сплати судового збору за подання зазначеного позову суд враховує таке.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначений перелік пільг щодо сплати судового збору, зокрема, відповідно пункту 1 частини 1 вказаної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до підпункту 2.2.8 пункту 2.2. Інструкції №114/8713 до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати

Разом з тим, вказана Інструкція №114/8713, затверджена відповідно до статті 18 Закону України "Про офіційну статистику" частини другої статті 27 Закону України "Про оплату праці".

За змістом частини другої статті 27 Закону України "Про оплату праці" держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції №114/8713 ця Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Отже, Інструкція №114/8713 застосовується для визначення показників статистичної звітності з оплати праці. Водночас, зазначена Інструкція не поширюється на правовідносини щодо оплати праці.

Відповідно до пунктів 3.9 Інструкції №114/8713 суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї.

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", на який посилається позивач, як на підставу позовних вимог, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Тому, посилання позивачки на підпункт 2.2.8 пункту 2.2. Інструкції №114/8713, як на підставу для звільнення від сплати судового збору за вимогами про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення суд вважає безпідставним.

Тому, позовна вимога щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є самостійною вимогою немайнового характеру і підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року - 2684,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України позивачка не надала документ про сплату судового збору, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимоги не майнового характеру в розмірі 1073,60 грн, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук