Справа № 620/7011/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/7011/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправними та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (Північне територіальне управління Військової служби правопорядку), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати п.3 рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформленого протоколом №5 від 30.01.2023, про зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку, у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням зі списків особового складу зонального відділу;

визнати протиправним та скасувати п.4 наказу начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 30.01.2023 №23 «Про затвердження рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку»;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про поновлення позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку з моменту первинної реєстрації у загальній та позачерговій чергах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що має понад 20 років вислуги та перебував на квартирному обліку в загальному порядку з 16.09.2014, в списку осіб які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 18.05.2015, та як учасник бойових дій по 30.01.2023, й був звільнений в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту, а отже відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку.

Суд ухвалою суду від 06.06.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Відповідач подав відзив на позов, в якому ним заявлено клопотання про поновлення строку для подачі відзиву, яке обгрунтоване тим, що у зв`язку з процесом ліквідації військової частини НОМЕР_1 , який триває на даний час, ухвала про відкриття провадження надійшла до Чернігівського ЗВ ВСП тільки 16.06.2023, після прийняття ним зони діяльності. Наведі обставини суд визнає обгрунтованими та вважає за можливе поновити строк для подачі відзиву на позов. Так, відповідач у своєму відзиві зазначає, що в переліку підстав звільнення з військової служби, які надають право колишнім військовослужбовцям залишатися на квартирному обліку у військових частинах після їх звільнення з військової служби, відсутня така підстава, як звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Вважає, що житлова комісія приймаючи спірні рішення діяла в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

При цьому, суд звертає увагу, що Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку (Чернігівський ЗВ ВСП) є правонаступником Військової частини НОМЕР_1 (Північне територіальне управління Військової служби правопорядку) та спірні рішення приймалися саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на наведене, суд вважає замінити неналежного відповідача у справі на належного, а саме Військову частину НОМЕР_1 (Північне територіальне управління Військової служби правопорядку) на Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (Північне територіальне управління Військової служби правопорядку) на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби.

Згідно із витягом з наказу від 17.12.2019 №156 позивача звільнено з військової служби у запас за пп. «й» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до витягу з наказу від 25.01.2022 №18 позивача з 25.01.2022 виключено зі списків особового складу Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку та знято з усіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України станом на дату виключення становить: календарна 22 роки 7 місяців 11 днів, пільгова 25 років 5 місяців 25 днів.

30.01.2023 на засіданні житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформленого протоколом від 30.01.22023 №5, вирішено на виконання п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, п.19 розділу 6 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, вирішено зняти позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту (п.3 протоколу).

Зазначене рішення (протокол) затверджено наказом від 30.01.2023 №23 та п.4 останнього продубльовано п.3 протоколу від 30.01.2023.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а зазначений вище протокол та наказ такими, що прийняті в порушення вимог чинного законодавства, з огляду на що, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону №2011-ХІІ).

Згідно із статтею 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону №2011-ХІІ).

Частиною 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац четвертий ч.1 статті 12 Закону №2011-ХІІ).

Абзацом першим частини 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ЖК), іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено частиною першою статті 9 ЖК громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень статей 9, 43 ЖК громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із статями 48, 49 ЖК жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно статті 12 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - постанова №1081) затвердив Порядок №1081, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно із пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

У відповідності до пункту 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Як слідує зі змісту пункту 9 статті 12 Закону №2011-ІІ та пункту 29 Порядку №1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, пункт 30 Порядку №1081 передбачає випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 Затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (чинна до 16.10.2018, тобто на момент постановки позивача на квартирний облік в загальну чергу та в першочергову чергу).

Відповідно до положень Інструкції усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

Облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Як було зазначено вище, підстави зняття з обліку військовослужбовців наведені у пункті 30 Порядку №1081.

При цьому суд зазначає, що частиною першою статті 26 Закону №2232-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Системний аналіз зазначених норм Закону №2232 дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у пункті 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».

Така юридична визначеність зазначених понять підтверджується висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25.03.2019 у справі №359/2295/17, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18 (провадження №61-14634св19), від 15.10.2020 у справі 636/1424/19 (провадження №61-449св20).

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку № 1081, за такою особою зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов.

Такий правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №683/2271/18 (провадження № 61-17465св19).

З огляду на наведене, рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформлене п.3 протоколу від 30.01.2023 №5, про зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку, у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням зі списків особового складу зонального відділу та п.4 наказу начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 30.01.2023 №23 «Про затвердження рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку» є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач та члени його сім`ї - поновленню на квартирному обліку з моменту первинної реєстрації у загальній та позачерговій чергах.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправними та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформленого протоколом від 30.01.2023 №5, про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку, у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням зі списків особового складу зонального відділу.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 30.01.2023 №23 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Зобов`язати Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку з моменту первинної реєстрації у загальній та позачерговій чергах.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку (вул. Шевченка, 107, м.Чернігів, 14030, ).

Повний текст рішення суду складено 03.08.2023.

Суддя Л.О. Житняк