Справа № 160/16963/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 липня 2023 року Справа 160/16963/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області у відмові від виплати пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із змінами прожиткового мінімуму для непрацездатних з посиланнями на обмеження максимального розміру пенсії та на попередні судові рішення, які на їхню думку є сталою величиною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2022 року та з 01.12.2022 року виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення до пенсії за статус особи з інвалідністю війни II групи відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3551-XII, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, як окремої складової пенсії, що підлягає подальшому перерахунку і виплаті величиною згідно зміни у часі розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 року пенсії в проіндексованому розмірі з застосуванням коефіцієнту збільшення 1,197 з 01.03.2023 року згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року та обмеження пенсії з 01.03.2023 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з прохальної частини позову (п.п. 1,2,3,4) позивач просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області у відмові від виплати пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із змінами прожиткового мінімуму для непрацездатних з посиланнями на обмеження максимального розміру пенсії та на попередні судові рішення, які на їхню думку є сталою величиною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2022 року та з 01.12.2022 року виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення до пенсії за статус особи з інвалідністю війни II групи відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3551-XII, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, як окремої складової пенсії, що підлягає подальшому перерахунку і виплаті величиною згідно зміни у часі розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

При цьому, з матеріалів позовної заяви вбачається, що пенсійним органом на виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №160/11460/20, від 20.09.2022 року у справі №160/10482/22 проведено перерахунок пенсії позивача, з грошового забезпечення, яке зазначено у довідці від 07.09.2020 за №55/11/202/277, наданої Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області. Внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 30.11.2020 року у справі №160/11460/20 сума збільшення пенсії під час її перегляду перевищує 2000,00 грн, тому для проведення перерахунку за нормами Постанови № 713 підстави були відсутні. При перерахунку пенсії на підставі рішення суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 пенсійним органом не здійснено виплату пенсії позивачу з 01.07.2022 року та з 01.12.2022 року з урахуванням підвищення до пенсії за статус особи з інвалідністю війни II групи.

У свою чергу, до суду із даним позовом позивач звернувся лише 12.07.2023 року, тобто поза межами строків звернення до суду, які встановлені ч.2 ст.122 КАС України (для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

При вирішенні даного питання суд, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України, у спорах цієї категорії, які полягають у такому:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Водночас, суд звертає увагу, що в указаній постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступив від попередніх висновків, викладених, зокрема у постанові від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 (щодо початку перебігу строку звернення після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду).

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 також вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З вище наведеного слідує, що оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, та зважаючи на те, що пенсійним органом на виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №160/11460/20, від 20.09.2022 року у справі №160/10482/22 проводились виплати із зазначенням розрахунків виплачених сум, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний з фактом порушення його прав з боку пенсійного органу, однак до суду з даним позовом звернувся лише 12.07.2023 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.122 КАС України (для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

З урахуванням положень ст. 122 та ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В силу положень ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Втім, позивач вказаних вимог закону не дотримався та разом з позовною заявою не подав клопотання (заяву) про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

За приписами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Положення вказаних норм не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим, недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.169 КАС України).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- обґрунтування підстав поважності пропуску звернення до суду, у разі необхідності подання заяви із зазначенням підстав для поновлення такого строку та подання відповідних доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева