Справа № 420/4446/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4446/22
03 серпня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, стягнення індексації грошового забезпечення,
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як базових місяців для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 19.09.2018 року із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн.;
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково;

визнано протиправними дії 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України щодо застосування для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з грудня 2015 року по лютий 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення січень 2016 року;

зобов`язано 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

30.03.2023 від 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України до суду надійшла заява про визнання виконавчого листа, що виданий 02.02.2023 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

У заяві 297 комендатура охорони та обслуговування просило суд:

- зупинити виконання за виконавчим документом, відповідно до ч. 3 ст. 374 КАС України;

- визнати виконавчий лист від 02.02.2023 № 420/4446/22 таким, що не підлягає виконанню, через відсутність обов`язку боржника повністю у зв`язку з його добровільним виконанням боржником.

Ухвалою суду від 10.04.2023 в задоволенні заяви 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

24.07.2023 до суду від представник позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій останній просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність 297 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №420/4446/22;

2) постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності начальника 297 комендатури охорони та обслуговування ОСОБА_2 , який відповідальний за виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №420/4446/22;

3) стягнути з начальника 297 комендатури охорони та обслуговування ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4026,00 грн;

4) встановити 297 комендатурі охорони та обслуговування місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

В обґрунтування заяви зазначено, що 14.02.2023 відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №420/4446/22 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 8385,23 грн., що підтверджується листом відповідача, та зазначено, що Постанова суду виконана у повному обсязі. Так відповідачем за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2008 року та виплачено 2302,64 грн., а з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідачем змінено базовий місяць на липень 2015 року та застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю липню 2015 року, при цьому відповідач стверджує, що рішення суду виконано у повному обсязі. Проте при застосуванні у якості базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 сума індексації складає 83625,21 грн. Відповідачем виплачено за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - 6182,59 грн. Отже сума недоплати складає: 83625,21 грн. - 6182,59 грн. = 77442,61 грн. Не погоджуючись із застосованим відповідачем коефіцієнтом індексації при розрахунку індексації грошового забезпечення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, проте ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року у справі №420/15945/23 позивачу відмовлено у відкритті провадження та зазначено, що з даними вимогами позивач може звернутись в порядку, встановленому ст. 383 КАС України в межах справи № 420/4446/22.

31.07.2023 до суду від представника 297 комендатури охорони та обслуговування надійшли заперечення проти заяви представника позивача, в яких останній заперечує проти задоволення заяви представника позивача, зазначаючи, що заява оформлена з порушенням вимог ст. 383 КАС України, так як в останній не зазначено третьої особи та не надано доказів направлення заяви третій особі. Також позивач має в розпорядженні діючий виконавчий лист 420/4446/22, а тому повинен вживати заходів щодо виконання судового рішення в порядку, установленому для примусового виконання судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви та про наявність підстав для постановлення окремої ухвали відносно суб`єкта владних повноважень 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України за неналежне (неповне) виконання рішення суду по даній справі.

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 420/4446/22 зобов`язано 297 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).

14.02.2023 відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 420/4446/22 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 8385,23 грн., що підтверджується листом відповідача від 18.04.2023 № 350/174/20/723/пс, платіжним дорученням № 2255 від 14.02.2023.

Так, відповідачем (боржником) 297 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України, у зв`язку із набранням судовим рішенням законної сили 14.02.2023 вжито заходів з обрахування стягнутої за судовим рішенням суми відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2023 № 1078, та перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 8385,23 грн із відповідним складанням розрахунково-платіжної відомості № 30 від 14.02.2023 та платіжного доручення № 2255 від 14.02.2023. Зазначені кошти надійшли на картковий рахунок ОСОБА_1 15.02.2023.

При цьому, в листі відповідача від 18.04.2023 № 350/174/20/723/пс зазначено, що постанова 5ААС від 03.11.2022 ним виконана у повному обсязі.

З огляду на матеріали справи, відповідачем за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2008 року та виплачено 2302,64 грн., а з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем змінено базовий місяць на липень 2015 року та застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю липню 2015 року, при цьому відповідач стверджує, що рішення суду виконано у повному обсязі.

Проте при застосуванні у якості базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року сума індексації складає 83625,21 грн. Відповідачем виплачено за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року 6182,59 грн. Отже сума недоплати складає: 83625,21 грн. - 6182,59 грн. = 77442,61 грн.

Разом з цим, відповідачем не надано помісячного розрахунку виплаченої індексації, що ставить під сумнів достовірність зазначеної відповідачем інформації у листах довільної форми, в яких написано, що індексація виплачена за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Відтак, відповідач фактично не виконав у повному обсязі постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022, що набрала законної сили.

У зв`язку із неповним виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, представник позивача / стягувача звернувся до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Проголошені принципи обов`язковості судових рішень передбачені статтею 124 Конституції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

Згідно з ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Проте при застосуванні у якості базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року сума індексації складає 83625,21 грн. Відповідачем виплачено за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року 6182,59 грн. Отже сума недоплати складає: 83625,21 грн. - 6182,59 грн. = 77442,61 грн.

В даному випадку, 297 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України порушено вимоги ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, зазначена вище бездіяльність 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України призвела до порушення державних гарантій, установлених законодавством для військовослужбовців, порушень прав та інтересів позивача, інтереси якого були захищені судовим рішенням, що набрало законної сили, проте не виконувалось належним чином відповідачем.

При цьому суд вважає на теперішній час цілком достатнім та адекватним захід реагування у вигляді повідомлення відповідача про виявлені порушення вимог законодавства при виконанні судового рішення, із наданням місячного строку для повідомлення про вжиті заходи реагування щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Положення ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому суд зазначає, що застосування такого способу судового контролю як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду та застосовується виключно на розсуд суду.

Водночас, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу - є мірою покарання за невиконання рішення суду у встановлений законодавством або судом строк, тому застосовувати його можливо лише при встановленні судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень та ухилення останнього від виконання рішення суду після встановлення судом такого строку.

З урахуванням вищевикладеного, за умови визнання протиправною бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України із одночасним покладанням обов`язку вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та наданням строку для повідомлення про вжиті заходи реагування, суд вважає недоцільним на теперішній час встановлювати цьому ж суб`єкту владних повноважень строку для подання звіту про виконання цього ж судового рішення. При цьому, у разі неефективності вжитих судом заходів, суд не позбавлений можливості в подальшому встановити судовий контроль в порядку ст. 382 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 297 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 420/4446/22.

Про вжиті заходи реагування повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання даної окремої ухвали.

В іншій частині заяви представника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк