Справа № 492/852/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 492/852/21

Перша інстанція: суддя Гусєва Н.Д.,

повний текст судового рішення

складено 08.02.2023, м. Арциз

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Вєтєва Миколи Зіновійовича, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року, серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року та серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, так як апелянта безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху оскаржуваними постановами.

В даному випадку, апелянт зазначає, що поліцейськими не доведено факт керування апелянтом спірним транспортним засобом, порушено процедуру огляду його транспортного засобу та процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом доведено факт скоєння позивачем адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2021 року позивач, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пп «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, за вчинення зазначеного порушення, постановою серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, розміром 425,00 грн.

Крім того, поліцейськими виявлено, що позивач керував транспортним засобом без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, непрацюючим вогнегасником, з державним номерним знаком, що закритий іншим предметом, а саме сіткою, чим порушив вимоги пп. «є» п. 31.4.7, пп. «в» п. 2.9. Правил дорожнього руху.

Постановами серії БАВ № 394471 та серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 125 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 850,00 грн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як прийняті постанови є правомірними та обґрунтованими, складені з дотриманням вимог КУпАП, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пп. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві зокрема забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно пп. «є» п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, зокрема забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знаку аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, -тягнуть за собою попередження.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанови Головного управління Національної поліції в Одеській області по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року, серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року, серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року.

В даному випадку, зазначені постанови Головного управління Національної поліції в Одеській області одночасно складено 21 липня 2021 року за наслідком зупинки транспортного засобу позивача та виявлення фактів вчинення позивачем порушень Правил дорожнього руху.

При цьому, колегія суддів зазначає, що від імені Головного управління Національної поліції в Одеській області розгляд справи про адміністративне правопорушення і накладання адміністративного стягнення, згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, здійснено поліцейським Вєтєвим Миколою Зіновійовичем, що вбачається з оскаржуваної постанови серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення і накладання адміністративного стягнення, згідно ч. 6 ст. 126 КУпАП, здійснено поліцейським Галкіним Андрієм Анатолійовичем, що вбачається з оскаржуваної постанови серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року.

Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення, без накладання адміністративного стягнення, відповідальність за яке передбачена ст. 125 КУпАП, також здійснено поліцейським Галкіним Андрієм Анатолійовичем, що вбачається з оскаржуваної постанови серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень КУпАП вбачається, що за вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку, зазначений принцип накладення адміністративного стягнення спрямований на захист прав осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, з метою унеможливлення накладення на них надмірної кількості адміністративних стягнень.

Проте, як зазначено вище, справи про адміністративні правопорушення, які вчинено позивачем, одночасно розглянуто двома посадовими особами Головного управління Національної поліції в Одеській області, що на переконання колегії суддів, є проявом зловживання повноваженнями з боку відповідних посадових осіб, так як такі дії, спрямовані на накладення надмірної кількості адміністративних стягнень, є порушенням вищевказаних гарантій, встановлених ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідне розділення між поліцейськими декількох справ про адміністративні правопорушення, здійснене з порушенням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, свідчить про порушення процедури розгляду відповідних справ.

При цьому, колегія суддів враховує, що оскаржуваною постановою серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 125 КУпАП, без накладення на нього адміністративного стягнення, саме з посиланням на вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Проте, колегія суддів зазначає, що керуючись вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, поліцейські не могли одночасно виносити три окремі постанови у справі про адміністративне правопорушення, а мали винести одну постанову, якою перелічити усі вчинені позивачем правопорушення, а як наслідок накласти одне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тому, вищевказані порушення, на переконання колегії суддів, є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з підстав порушення процедури їх прийняття.

В свою чергу, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам, а як наслідок зроблено помилковий висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Між тим, згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

В даному випадку, позивачем до суду першої інстанції подано клопотання про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, загальною сумою 14 500,00 грн.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що позивач бажає здійснити розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, загальною сумою 14 500,00 грн.

В свою чергу, перевіряючи можливість здійснення розподілу понесених позивачем судових витрат, а також встановлюючи розмір таких витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, сторони у справі, крім суб`єктів владних повноважень, мають право на розподіл понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд за наслідком розгляду справи не зобов`язаний відшкодовувати усі задекларовані позивачем судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень.

Так, розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Крім того, розмір таких витрат має бути співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Між тим, позивачем на підтвердження розміру понесених витрат до суду першої інстанції надано наступні документи: витяг з договору про надання правової допомоги № 26-07/2021-21 від 26 липня 2021 року, акт № 1 про прийняття-передачу наданих послуг від 09 лютого 2022 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 09 лютого 2022 року, розрахунок гонорару від 09 лютого 2022 року.

В свою чергу, з наданих доказів вбачається, що окрім оскарження спірних постанов у справах про адміністративні правопорушення, адвокатом надано позивачу послуги при розгляді справи № 492/845/21.

Тобто, з аналізу виконаних адвокатом робіт вбачається, що вартість його послуг, пов`язаних саме з розглядом даної справи, складає 8500,00 грн.

З іншого боку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дана справа є справою незначної складності.

При цьому, вирішуючи питання розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також визначаючи її якість, колегія суддів порівнює обсяг та зміст доводів позовної заяви, складеної адвокатом, а також висновки, з яких виходила колегія суддів при задоволенні позовних вимог у даній справі.

Тому, враховуючи обсяг та зміст наданої правової допомоги, а також складність справи, судова колегія приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача, а як наслідок вважає за необхідне стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу, розміром 1 000,00 грн.

З іншого боку, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Національної поліції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Національної поліції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Національної поліції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, загальним розміром 2457 (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 07 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу, загальним розміром 1000 (одна тисяча) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян