Справа № 990/156/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2023-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 серпня 2023 року

м. Київ

справа №990/156/23

адміністративне провадження № П/990/156/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Бучик А.Ю., Єзерова А.А., Рибачука А.І., Чиркін С.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень,

у с т а н о в и в:

1. До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вищої ради правосуддя, у якому просив:

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 7 525 031,60 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.08.2019 по 04.11.2021 та 4 941 215,44 грн середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень як члена Вищої ради правосуддя за період з 05.11.2021 по 13.05.2023.

2. Ознайомившись з матеріалами вищевказаної позовної заяви, колегія суддів зазначає таке.

3. За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

4. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

5. За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи як суди першої інстанції вирішують місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди).

6. Водночас, цією ж нормою встановлено виняток із такого правила, а саме - крім випадків, визначених частинами другою - четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Так, за приписами частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

8. Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України передбачені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

9. Відповідно до частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат;

5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

10. Отже, законодавець встановив вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, та вичерпний перелік суб`єктів владних повноважень, які можуть виступати відповідачами в таких справах.

11. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що її вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень адресовані Вищій раді правосуддя.

12. Однак вказана позовна заява не підлягає розгляду Верховним Судом як судом першої інстанції з огляду на наступне.

13. 02.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Вищої ради правосуддя від 26.07.2019 №360-к «Про відрахування зі штату члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді члена Вищої ради правосуддя;

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді члена Вищої ради правосуддя допустити до негайного виконання.

14. Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі № 9901/481/19, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Вищої ради правосуддя від 26.07.2019 №360-к «Про відрахування зі штату члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 ». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

15. Слід зазначити, що в межах справи № 9901/481/19 позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень позивачем не заявлялася та відповідно судом першої інстанції не вирішувалася.

16. За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи зокрема, щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

17. З огляду на приписи частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні не будь-які справи за участі вказаного суб`єкта владних повноважень, а лише справи щодо законності актів, дій чи бездіяльності, прийнятих/вчинених Вищою радою правосуддя.

18. Колегія суддів зауважує, що питання законності наказу Вищої ради правосуддя від 26.07.2019 №360-к «Про відрахування зі штату члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 » розглядалося Верховним Судом як судом першої інстанції в межах справи № 9901/481/19.

19. Натомість ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з новим позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень, при цьому зміст та вимоги цього позову не передбачають оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

20. Отже, в силу приписів частини четвертої статті 22 та частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України справа № 990/156/23 не є адміністративною справою, що підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції.

21. Частинами першою, другою статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

22. Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

23. Згідно з частиною першою статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

24. У позовній заяві зазначена адреса позивача: АДРЕСА_1 , та адреса відповідача: АДРЕСА_2 .

25. Відповідно до Указу Президента України від 16.11.2004 № 1417/2004 "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі" на територію міста Києва поширюються повноваження Окружного адміністративного суду міста Києва.

26. Водночас відповідно до статей 1, 2 Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

27. Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

30. Враховуючи вищевикладені приписи норм процесуального права, суб`єктний склад учасників справи, вказаний у позовній заяві ОСОБА_1 , а також беручи до уваги заявлений позивачем предмет спору і місцезнаходження (проживання, перебування) сторін, колегія суддів констатує, що така справа підсудна Київському окружному адміністративному суду як суду першої інстанції.

31. Пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

32. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що цю позовну заяву слід передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду для вирішення цим судом питання про можливість відкриття провадження у справі.

33. Керуючись положеннями статей 22, 25, 29, 171, 243, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час недопуску до продовження виконання повноважень передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала Верховного Суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Передання адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка може бути оскаржена, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді А.Ю. Бучик

А.А. Єзеров

А.І. Рибачук

С.М. Чиркін