Справа № 160/3923/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3923/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року (суддя Конєва С.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №7009 від 07.12.2022р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №7009 від 07.12.2022р., зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №7009 від 07.12.2022р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 28.11.2022р. щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з прийняттям рішення з дотриманням вимог пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та зниження посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322 та з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що у 2021 році позивач подавав документи на підставі шлюбу з громадянкою України ОСОБА_2 , а отже саме свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 від 23.01.2021 є тим документом, який дав позивачу підставу для подальшого оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні строком до 16.12.2022.

Відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах справи за заявою-анкетою позивача про обмін посвідки на тимчасове проживання, підстава для видачі довідки НОМЕР_7 позивачу возз`єднання сім`ї з громадянкою України на підставі шлюбу за свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 від 23.01.2021, підстава обміну посвідки у зв`язку з закінченням терміну дії возз`єднання сім`ї з громадянином України на підставі шлюбу за свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 06.10.2022, який було укладено з громадянкою України ОСОБА_2 та саме копія паспортного документу ОСОБА_3 були долучені до заяви-анкети про обмін посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із закінченням терміну дії відповідно до п. 40 та пп. 11 п. 33 Порядку.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Турецької Республіки, що підтверджується змістом копії його паспорту (а.с.6,43-60).

17.12.2021р. позивачеві була видана посвідка на тимчасове проживання в Україні за № НОМЕР_3 з підстави 04/14 (возз`єднання з сім`єю - внаслідок укладення шлюбу із громадянкою України ОСОБА_3 згідно свідоцтва про шлюб - НОМЕР_4 від 23.01.2021р.) із терміном його дії до 16.12.2022р., що підтверджується змістом копії наведеної посвідки та матеріалами справи (а.с.41-42, 74-77).

Відповідно до копії довідки від 07.02.2022р. №44 про реєстрацію місця проживання, громадянин Туреччини - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.04.2021р. (а.с.7, 61).

28.11.2022р. позивач звернувся до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку із закінченням строку її дії, до якої були додані, зокрема, і копія паспорту громадянки України ОСОБА_3 та копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.10.2022р., що підтверджується копією відповідної заяви, копією паспорту та копією наведеного свідоцтва про шлюб (а.с.62-65).

Під час розгляду вищенаведеної заяви позивача та перевірки поданих документів, відповідачем було з`ясовано, що шлюб позивача за свідоцтвом серії НОМЕР_4 від 23.01.2021р. (що був підставою для надання посвідки НОМЕР_7) був розірваний 09.08.2022р. згідно даних витягів з Державних реєстрів цивільного стану про шлюб та про розірвання шлюбу від 30.11.2022р. (а.с.74-81).

Також, на запит відповідача, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за №8010.6.2/64750-22 від 07.12.2022р. було повідомлено, що 06.12.2022р. було прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача № НОМЕР_3 відповідно до підпункту 6-1 пункту 63 Порядку №322, що підтверджується змістом наведеної відповіді (а.с.92-93).

Враховуючи вищезазначені обставини, 07.12.2022р. ГУ ДМС в Дніпропетровській області було прийнято рішення за №7009 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачеві на підставі підпункту 11 пункту 61 Порядку №322, яке було вручено під розписку особисто позивачеві 20.02.2023р., що підтверджується змістом копії наведеного рішення (а.с.27, 94).

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що спірне рішення прийняте відповідачем без дотримання процедури, встановленої пунктом 62 Порядку №322, а тому таке спірне рішення прийняте не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону №2491-III іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у ч.3-13 цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України (ч.14 ст.4 Закону №3773-VI).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI встановлено, що возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.

Згідно з абз.6 ч.1 ст.15 Закону №3773-VI передбачено, що в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України, здійснюється за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що Закон №3773-VI передбачає право для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України з метою возз`єднання сім`ї за наявності укладеного шлюбу з громадянином/громадянкою України та посвідки на тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства у випадку, визначеному ч.15 ст.4 Закону №3773-VI (возз`єднання сім`ї з громадянами України), становить один рік (п.5 ч.1 ст.5-1 Закону №3773-VI).

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання передбачений Порядком №322.

Відповідно до п.1,2 Порядку №322 передбачено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 пункту 3 Порядку №322 встановлено, що посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто. Згідно з пп. 3 п. 7 Порядку №322 передбачено, що у разі закінчення строку дії посвідки здійснюється її обмін.

При цьому, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії (п.п.7 п.71 Порядку №322).

Відповідно до п.9 Порядку №322 визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС.

Положеннями пунктів 21, 22 Порядку №322 встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Згідно з пунктами 35 та 36 Порядку №322 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

У разі необхідності підтвердження відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть до Мін`юсту в електронній формі захищеними каналами зв`язку надсилаються відповідні запити, відповідь на які Мін`юст надає протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів. У разі відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі запити надсилаються у паперовій формі.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Відповідно до пункту 41 Порядку №322 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Згідно з п.42 Порядку №322 визначено, що рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Пункт 61 Порядку №322 містить вичерпний перелік підстав для відмови в оформленні та видачі посвідки, серед яких є, а саме: в інших випадках, передбачених законом (підпункт 11 пункту 61).

Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні - пункт 62 Порядку №322.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що за наведеними нормами визначені права та повноваження підрозділу ДМСУ щодо перевірки обставин вказаних у заяві-анкеті особи та доданих до неї документів, у тому числі, і шляхом надсилання запитів до відповідних державних органів або їх територіальних органів та саме на територіальні органи ДМС покладено обов`язок прийняття рішень за такими заявами, але наведеними нормами також визначено обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, прийняти рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідок із зазначенням причин відмови.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 28.11.2022 уклав шлюб з ОСОБА_3 (громадянкою України) на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.10.2022, у зв`язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 (строком дії до 16.12.2022р.), звернувся до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою-анкетою № НОМЕР_6 про обмін посвідки на тимчасове проживання у зв`язку із закінченням строку його дії (а.с.41-42,63).

За результатами розгляду вищенаведеної заяви позивача, відповідачем 07.12.2022р. було прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачеві за №7009 на підставі підпункту 11 пункту 61 Порядку №322, тобто, з таких підстав, а саме: в інших випадках, передбачених законом (а.с.27,94).

Так, досліджений судом наведений вище зміст оспорюваного рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання містить посилання лише на підпункт 11 пункту 61 Порядку №322, проте, відомості про зазначення причин такої відмови у ньому відсутні (а.с.27,94).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення у його тексті не було зазначено причин відмови, що є недотриманням та порушенням процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, яка визначена у пункті 62 Порядку №322.

Судом першої інстанції було вірно враховано, що підпункт 11 пункту 61 Порядку №322 (в інших випадках, передбачених законом) не містить конкретно визначених підстав для відмови у видачі посвідки, а є бланкетною нормою, яка відсилає до іншого законодавства, тому зазначення у рішення про відмову у видачі посвідки загальної норми права (п.п.11 п.61 Порядку №322) без вказівки на конкретну підставу для такої відмови, не може вважатися виконанням законодавчо визначеного обов`язку, передбаченого пунктом 62 Порядку №322 (прийняття рішення про відмову із зазначенням причини відмови).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що прийняття безмотивованого рішення (що відбулося у даному випадку) відносно позивача, позбавляє його права на обізнаність причин прийняття відносно нього негативного рішення, спростування доводів суб`єкта владних повноважень, ефективного захисту своїх прав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції вірно врахував неможливість покладення в основу даного судового рішення аргументи відповідача з приводу того, що у ході перевірки поданих документів було встановлено, що шлюб позивача за свідоцтвом серії НОМЕР_4 від 23.01.2021 (що був підставою для надання посвідки НОМЕР_7) був розірваний 09.08.2022 згідно даних витягів з Державних реєстрів цивільного стану про шлюб та про розірвання шлюбу від 30.11.2022; на запит відповідача ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за №8010.6.2/64750-22 від 07.12.2022 було повідомлено, що 06.12.2022 було прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача № НОМЕР_3 відповідно до підпункту 6-1 пункту 63 Порядку №322.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що, по-перше, вказані обставини відсутні у оспорюваному рішенні, а отже, не були підставами для його прийняття; по-друге, наведені обставини не звільняли відповідача від обов`язку зазначення у оспорюваному рішенні причин відмови, що прямо передбачено пунктом 62 Порядку №322.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.11.2022 (похідної вимоги) також підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №7009 від 07.12.2022р., зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 02 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш