Справа № 607/14528/23
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2023 Справа №607/14528/23

провадження №2-а/607/289/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

представника позивача Дядишин Л.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Сабатюк Н.П.

перекладача Черновської Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою вжиття заходів щодо її ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою вжиття заходів щодо її ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації, що підтверджується паспортом громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданим 16.12.2008р., та паспортом громадянина російської федерації для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 31.07.2017р., терміном дії до 31.07.2022. Так, 19.02.2015 ОСОБА_1 в`їхала на територію України через КПП «Бориспіль» з приватною метою і перебувала на території України протягом 180 діб, чим порушила терміни перебування на території України. Після в`їзду в Україну її територію не покидала. Відповідач, як громадянка російської федерації, із заявою щодо продовження строку перебування до територіальних органів (підрозділів) ДМС України з питань продовження строку перебування чи легалізації не зверталася, а продовжувала знаходитись на території нашої держави без законних на те підстав і жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживала. Таким чином, на момент виявлення відповідача, а саме, 02.08.2018, остання перебувала в Україні без законних на те підстав, порушуючи законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП, за що була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. 02.08.2018 Старокостянтинівським районним відділом Управління ДМС у Хмельницькій області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останню зобов`язано покинути територію України у термін до 01.09.2018. Дане рішення від 02.08.2018 було оголошено відповідачу та один із примірників особисто вручено останній, а також роз`яснено її права та обов`язки, зобов`язано не пізніше 01.09.2018 самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання цього рішення, що підтверджується її підписом. Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось. Разом з тим, що відповідач, рішення про примусове повернення від 02.08.2018 добровільно не виконала. Встановлено, що 14.02.2023 із Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» звільнена умовно достроково громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.03.2019 до 5 років позбавлення волі. Відповідно до протоколу про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП № МТР 000010 від 14.02.2023 ОСОБА_1 затримано строком до 72 годин та поміщено до Волинського ПТПІ.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2023 у справі № 607/2857/23, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023, затримано громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою забезпечення її примусового видворення за межі території України. Вказаним рішенням встановлено, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушуючи вимоги закону, перебуває на території України без законних на те підстав, рішення про своє примусове повернення з України добровільно не виконує, ухиляється від виїзду, ніде не працює, засобів для існування, постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків в Україні не має, має судимості і притягувалась до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави для її затримання на строк шість місяців із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою забезпечення її подальшого примусового видворення за межі території України. Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.02.2023 у справі № 607/2570/23, яке залишено без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023, примусово видворено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України. 14.02.2023 на підставі рішенням УДМС у Тернопільській області від 14.02.2023 ОСОБА_1 , передана (прийнята) до Волинського ПТПІ. Таким чином, шестимісячний строк затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 у Волинському ПТПІ спливає 14.08.2023.

Позивач вказує, що з метою належного виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.02.2023 у справі № 607/2570/23 сектором організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України з метою примусового видворення ОСОБА_1 та оформлення їй документів для повернення до країни її громадянської належності, вживались ряд заходів та дій. Так, через повномасштабну агресію російської федерації дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвані, що унеможливило виготовлення документів даній особі на повернення в країну походження та перетину державного кордону Україну. Проводилася робота з Волинським ПТПІ ДМС України щодо їхнього сприяння у забезпеченні видворення, а саме встановлення близьких родичів, знайомих, які б могли посприяти поверненню в країну походження чи в іншу країну, однак ОСОБА_1 інформацію не надала та не бажає повертатися в російську федерацію. Окрім цього, за інформацією Волинського ПТПІ, ОСОБА_1 певний час перебувала у громадянстві Республіки Казахстан, тому нею була заповнена заява-анкета на оформлення свідоцтва на повернення до Казахстану, яка 23.02.2023 направлена до Посольства Республіки Казахстан в Україні, проте відповіді про результати розгляду поданих ОСОБА_1 документів не надходила. Також було скеровано лист до Адміністрації Держприкордонслужби України щодо отримання інформації про можливість перетину державного кордону зазначеною особою. Крім того, оскільки для громадян російської федерації з країнами-членами Євросоюзу запроваджено візовий режим в`їзду, а у затриманої особи закінчився термін дії паспортного документу, було направлено лист до Посольства Республіки Молдова в Україні з метою отримання інформації про умови в`їзду на територію Республіки Молдови громадянки російської федерації ОСОБА_1 проте на даний час відповідь з Посольства Молдова не надходила. ОСОБА_1 зверталася із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до УДМС у Волинській області, яку їй було повернуто без розгляду. 15.06.2023 УДМС у Тернопільській області надіслано інформацію до Державної міграційної служби України про утримання у Волинському ПТПІ громадянки російської федерації ОСОБА_1 з метою передачі матеріалів щодо неї Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини для здійснення її ідентифікації російською стороною.

Відтак, позивач зазначає, що зі своєї сторони УДМС у Тернопільській області вживались всі можливі та доступні заходи з метою забезпечення примусового видворення за межі території України громадянки російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте остання не бажає повертатися в країну її громадянської належності та відсутня повна співпраця з боку іноземки. Водночас, вжитими заходами не вдалося ідентифікувати особу громадянки російської федерації ОСОБА_1 , що в свою чергу, є визначеними частиною 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення.

Отже, дані обставини, що склались, є умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення ОСОБА_1 до країни походження або до третьої країни, а тому позивач просить суд продовжити на строк шість місяців затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільські області Дядишин Л.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити з підстав у ньому викладених.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що вона і так тривалий час перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Разом з тим, у неї є будинок у Хмельницькій області у якому вона може проживати і чекати рішення про видворення, при цьому нікуди втікати вона не має наміру та і не може, оскільки у всіх її документах закінчився термін дії.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Сабатюк Н.П. просила в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до наступного висновку:

Встановлено, що 14.02.2023 начальником УДМС у Тернопільській області Давибіда Я. затверджено рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, з метою забезпечення примусового видворення.

Відповідно до акту приймання передачі іноземця або особи без громадянства від 14.02.2023, громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передана до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2023 у справі № 607/2857/23, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023 залишено без змін, позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області задоволено та затримано громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців, із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України з метою забезпечення її примусового видворення за межі території України.

Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.02.202 у справі № 607/2570/23, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 залишено без змін, позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області задоволено та примусово видворено громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

23.02.2023 Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України звернувся до Надзвичайного та Повноважного посла Республіки Казахстан в Україні ОСОБА_3 , із листом № 04-03/113 у якому повідомив, що 14.02.2023 працівниками УДМС у Тернопільській області за порушення правил перебування іноземців на території України, затримано громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 1991 року по 2017 рік була громадянкою Республіки Казахстан. Відтак просив посприяти в підтвердженні даної особи до належності громадянства Республіки Казахстан.

22.02.2023 ОСОБА_1 була заповнена заява-анкета на встановлення приналежності до громадянства Республіки Казахстан та заява на оформлення свідоцтва на повернення до Республіки Казахстан.

Відповідно до листа Управління ДМСУ в Тернопільській області від 06.03.2023, адресованого в.о. директора Волинського ПТПІ ДМС України, управління просило провести співбесіду з громадянкою російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет співпраці з УДМС. України в Тернопільській області щодо вжиття вичерпних заходів для повернення в країну походження (надання усіх офіційних документів/копій документів які б могли ідентифікувати її особу) та на предмет отримання від неї інформації про номер телефону близьких родичів, земляків, міжнародних та громадських організацій, які могли б посприяти у поверненні в країну походження.

Як вбачається з листа Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 13.03.2023, з громадянкою російської федерації ОСОБА_1 проведено співбесіду. Стосовно видворення ОСОБА_1 повідомили, що на зберіганні заходиться закордонний паспорт та внутрішній паспорт громадянки російської федерації ОСОБА_1 , термін дії, яких закінчився. Повертатись до російської федерації остання категорично відмовляється. Так як ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , певний час перебувала у громадянстві Казахстану, нею заповнено анкету-заяву на встановлення приналежності до громадянства вказаної країни та заяву на оформлення свідоцтва на повернення до Казахстану, яка 23.02.2023 направлена до Посольства Республіки Казахстан в Україні.

Листом Управління державної міграційної України у Волинській області № 0777.1/85-23 від 07.03.2023, інформовано Волинське ПТПІ, що прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту можливе після лише після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Відповідно до листа Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 10.03.2023, заяву громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту повернуто без розгляду.

Згідно листа Міністерства закордонних справ України через повномасштабну агресію російської федерації дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів російської федерації дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно, розгляд направлених до МЗС звернень.

24.04.2023 Управлінням ДМС України в Тернопільській області скеровано лист до Адміністрації Держприкордонслужби України щодо отримання інформації про пункти пропуску через які на даний час можливий виїзд громадянки російської федерації та про умови перетину державного кордону, з врахуванням фанту закінчення терміну дії її паспортного документа.

Як слідує з листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.04.2023, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю чи особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі виїзду з України за умові наявності в нього дійсного паспортного документа та відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України. Разом з тим через гуманітарні обставини та за раніше досягнутими домовленостями з суміжними країнами виїзд за кордон з України в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану можливий за паспортними документами іноземця чи особи без громадянства, термін дії яких закінчився. Водночас порядок в`їзду до іноземної держави регулюється законодавством відповідної держави. У зв`язку з цим для отримання детальної інформації щодо порядку в`їзду на територію іноземної держави, вам необхідно звертатись до відповідної дипломатичної установи цієї держави в Україні. Також повідомлено про відкриті пункти пропуску з Республікою Польща, Словацькою Республікою, Угорщиною, Румунією, та з Республікою Молдова.

01.05.2023 та 12.07.2023 Управлінням ДМС України в Тернопільській області було направлено листи до Посольства Республіки Молдова в Україні з метою отримання інформації про умови в`їзду на територію Республіки Молдови громадянки російської федерації ОСОБА_1 , з урахуванням факту закінчення терміну дії паспортного документу.

15.06.2023 Управлінням ДМС України в Тернопільській області надіслано інформацію до Державної міграційної служби України про те, що у Волинському ПТПІ знаходиться громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 31.07.2017 посольством росії в Україні, терміном дії до 31.07.2022, щодо якої 20.02.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про примусове видворення за межі території України.

Відповідно до листів Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 16.06.2023 та 22.06.2023, працівниками аналітичного відділу Волинського ПТПІ проведено співбесіду з громадянкою російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання інформації про близьких родичів, знайомих, які могли посприяти у повернені в країну походження чи в іншу країну. Під час бесіди іноземка повідомила, що немає людей, які можуть допомогти залишити територію України. Станом на 15.06.2023 відповіді від посольства Республіки Казахстан в Україні щодо встановлення приналежності до громадянства Казахстану ОСОБА_1 до установи не надходило. ОСОБА_4 інформації необхідної для її ідентифікації не надала, повертатись до російської федерації не бажає.

Згідно листа Державної міграційної служби України від 30.06.2023, розглядається можливість налагодження співпраці ДМС України з Представництвом Міжнародної організації з міграції в Україні та Представництвом Міжнародної організації з питань міграції у Молдові стосовно сприяння іноземним громадянам у їх поверненні до країн громадянської належності або третьої країни.

25.07.2023 Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, повідомив Управління ДМС України в Тернопільській області, що 14.08.2023 завершується визначений судом термін тримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утримується у Волинському ПТПІ.

Відповідно до змісту ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною першою статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви, поданої органом охорони державного кордону, до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з частинами 11-13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зі змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення примусового видворення особи.

При цьому, на позивача покладено обов`язок висвітлити, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, для забезпечення примусового видворення особи.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (далі Інструкція).

Зі змісту п.1 розділу VI Інструкції видно, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Судом встановлено, що позивачем вчинялися заходи з метою ідентифікації громадянки російської федерації ОСОБА_1 , зокрема з метою забезпечення ідентифікації останньої позивач звертався до Департаменту консульської служби МЗС України з приводу сприяння в ідентифікації та документуванні затриманих на території України громадян російської федерації.

Проте, Департаментом консульської служби МЗС України повідомлено, що через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

При цьому суд зауважує, що ідентифікувати особу відповідача ОСОБА_1 за паспортом громадянина російської федерації № 75 08 415593 виданим 16.12.2008 та паспортом громадянина російської федерації для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 31.07.2017, терміном дії до 31.07.2022, які зберігаються у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України не можливо, оскільки термін їх дії закінчився.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 23.03.2023 у справі № 522/13380/22.

Отже, на момент закінчення шестимісячного строку затримання відповідача ОСОБА_1 її ідентифікація є неможливою.

Окрім цього, позивач вживав заходів щодо отримання інформації від Посольства Республіки Молдова в Україні про умови в`їзду на територію Республіки Молдови громадянки російської федерації ОСОБА_1 , з урахуванням факту закінчення терміну дії паспортного документу, однак відповіді на запити позивачем отримані не були.

Також судом встановлено, що заява відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту була повернута без розгляду, відтак остання не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, а тому підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні.

Таким чином, строк затримання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, згідно рішення суду, спливає 14.08.2023, однак відповідач станом на даний час не ідентифікована у встановленому законодавством порядку, оскільки документи, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування в Україні, наявність яких передбачена ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача відсутня, інформація з країни громадянської приналежності іноземця, що дає змогу її ідентифікувати не отримана, а також відсутні належні документи, що дають право перетину державного кордону України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що строк затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає продовженню через неможливість її ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Заперечення сторони відповідача суд до уваги не бере, оскільки у відповідача немає документів, що посвідчують особу, дають право для перетинання державного кордону України та суміжних країн та родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а самостійно отримати документ, який давав би можливість законно перебувати на території України, на даний момент вона не може, а тому, у випадку звільнення відповідача ОСОБА_1 з Волинського ПТПІ ДМС України, остання продовжить перебувати на території України незаконно.

Водночас, позивач не довів суду наявність обставин для такого значного, на 6 місяців, продовження строку затримання відповідача.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

При вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Згідно з пп.f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» заява №22414/93, будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п.1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виправдано, тільки поки розглядається питання про висилку. Якщо ця процедура не здійснюється з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до статті 5 п.1 (f).

Відтак, з огляду на викладені обставини з метою завершення процедури подальшого примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, з метою вжиття заходів щодо її ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 3 місяці.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо ідентифікації відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73, 77, 90, 241, 246, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою вжиття заходів щодо її ідентифікації та забезпечення примусового видворення, задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк три місяці.

У задоволенні решти вимог, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2023.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, код ЄДРПОУ адреса місцезаходження бульвар Т.Шевченка, буд. 10, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець