Справа № 240/12117/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/12117/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що виразились у відмові позивачу нарахувати та здійснити з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2 000 гривень, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" за №713 від 14.07.2021, провести з 01.03.2023 нарахування та виплату збільшеного основного розміру пенсії на 25%, з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 та 01.03.2023, відповідно до постанови КМ України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", та здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 83% всіх складових грошового забезпечення на дату проведення перерахунку згідно рішення суду, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити з 01.04.2019 виплату з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, (ЄДРПОУ-13559341, 10003, м.Житомир, вул.Ольжича,7), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 від 04.03.1996, РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), з 01.07.2021 щомісячну доплату в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України за №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", нарахувати та виплатити з 01.03.2023 збільшений основний розмір пенсії на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 згідно до постанови Кабінету Міністрів України за №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та 01.03.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, (ЄДРПОУ-13559341, 10003, м.Житомир, вул.Ольжича,7), здійснити виплату всіх складових грошового забезпечення на дату проведення перерахунку згідно рішення суду, призначеної ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 від 04.03.1996, РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, без обмежень її максимальним розміром з включенням з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України за №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з включенням до пенсії з 01.03.2023 збільшеного основного розміру пенсії на 25%, з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 та 01.03.2023, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" та здійснити з 01.04.2019 виплату з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно припинив з 01.07.2021 виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., встановлену положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021, а на звернення позивача відмовив у відновленні відповідних виплат. Також, позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області під час здійснення перерахунку пенсії обмежило розмір грошового забезпечення максимальним розміром. Стверджує, що не проведено з 01.03.2023 нарахування та виплату збільшеного основного розміру пенсії на 25%, з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 та 01.03.2023, відповідно до постанови КМ України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", та не здійснено перерахунок і виплату пенсії у розмірі 83% всіх складових грошового забезпечення. Вважаючи такі дії Пенсійного органу протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що дії Головного управління стосовно обмеження до виплати пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 та з 01.04.2023 з урахуванням п.2 Постанови №168 є обгрунтованими і законними та відповідають вимогам ст.2 Закону №3668. Зазначив, що після проведеного управлінням перерахунку пенсії позивача, на виконання вимог рішення суду, основний розмір пенсії збільшився більш ніж на 2000,00 грн, а тому доплата згідно з Постановою № 713 не передбачена.

Позивач до суду направив відповідь на відзив, в якій не відступив від викладеної в позовній заяві позиції, та просив задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати у розмірі 2000,00 грн, встановленої Постановою КМУ №713 та провести збільшення пенсії на 25%, з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 та 01.03.2023, а також здійснити виплату в розмірі 83% всіх складових грошового забезпечення.

Листом відповідач повідомив, що оскільки основний розмір пенсії після виконання рішення суду збільшився більше ніж на 2000,00 грн, тому доплата згідно постанови КМУ №713 не нараховується. Роз`яснено, що з 01.03.2022 та 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії з урахуванням постанови КМУ від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії з наведених у заяві підстав, а своє право на належне пенсійне забезпечення порушеним, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір в частині заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог в частині відмови відповідача здійснити нарахування та виплату з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, та осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон № 2262-XII.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону Закон № 2262-XII.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2 ст.63 Закону № 2262-XII).

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону № 2262-XII, прерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 Закону № 2262-XII).

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Аналіз наведених норм, а також враховуючи мету прийняття Урядом постанови № 713, зокрема зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах, дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262 має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, тобто осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Таким чином, підстави для виплати управлінням такої доплати, будуть відсутні, лише у разі перерахунку пенсії особам, право на яку, встановлене Законом № 2262-XII з підстав збільшення грошового забезпечення за посадами з яких були звільнені такі особи.

Натомість, на виконання рішення суду, проведений перерахунок пенсії позивачу після 01.03.2018 здійснений не з підстав збільшення грошового забезпечення, а з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, у зв`язку із чим не може вважатися перерахунком пенсії із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22, яку суд враховує в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду позивачеві проведено перерахунок пенсії розмір якої збільшився більше ніж на 2000,00 грн, тому доплату згідно Постанови № 713 припинено виплачувати.

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, тобто не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом й у постанові від 02.03.2023 року по справі 600/870/22-а.

За таких обставин, дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування і невиплати щомісячної доплати до пенсії позивачу, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн є протиправними, а тому для належного та ефективного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, з 01.07.2021 та з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити з 01.03.2023 збільшений основний розмір пенсії на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 згідно до постанови Кабінету Міністрів України за №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та 01.03.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»" без обмежень її максимальним розміром.

З розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2023 встановлено, що розмір пенсії позивача становить 35244,45 грн, однак виплачується в розмірі 29321,25 грн з урахуванням максимального розміру.

Крім того, у відзиві відповідач відмітив, що індексація відповідно до вимог постанови №168 позивачу нарахована, однак обмежена з 01.03.2023 до виплати максимальним розміром і складає - 20930,00 грн.

Суд звертає увагу, що обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. №3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Стосовно наявності у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та постанові КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 та відповідно з 01.03.2023 "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом", суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, обмеження Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області з 01.03.2023, з 01.04.2023 максимального розміру пенсії позивача право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Разом з тим, суд зазначає, що обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні її індексації з 01.03.2022 не встановлено, а тому вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження пенсії позивача з 01.03.2023 після проведення її індексації та з 01.04.2023 максимальним розміром.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести нарахування і виплату пенсії з 01.04.2019 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення на дату проведення перерахунку згідно рішення суду у розмірі 83% грошового забезпечення , то така задоволенню не підлягає з огляду на те, що згідно розрахунку пенсії позивача за вислугу років такий перерахунок проведено в розмірі 83% від сум грошового забезпечення, відтак, права позивача у цій частині не порушено.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити з 01.03.2023 збільшений основний розмір пенсії на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", з урахуванням нарахованої суми індексації 01.03.2022 згідно до постанови Кабінету Міністрів України за №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та 01.03.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»", то така задоволенню не підлягає з огляду на те, що згідно розрахунку пенсії позивача за вислугу років таке нарахування проведено, але виплата здійснена у зв`язку з обмеженням пенсії максимальним розміром.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, з 01.07.2021 та з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 після нарахування індексації, та з 01.04.2023 з обмеженням максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.04.2023 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа