Справа № 400/173/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/173/20

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П.

Дата і місце ухвалення 02.05.2023р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулась до суду першої інстанції з позовом до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, в якому просило про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи та експлуатації будівлі навчального корпусу, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 3, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року задоволено позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області.

17.04.2023 року Національний університет кораблебудування імені адмірала Макарова подав до суду першої інстанції заяву про відстрочку виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року по справі № 400/173/20, обґрунтовану тим, що за виданим у справі № 400/173/20 виконавчим листом 12.04.2023 року відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника (відповідача у справі) виконати судове рішення у строк до 25.04.2023 року. У вказаній заяві відповідач вказував на наявність об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання судового рішення у строк до 25.04.2023 року, у зв`язку з чим і просив відстрочити виконання рішення до 06.02.2024 року з метою прийняття та реалізації управлінських рішень щодо усунення зауважень ДСНС, а у разі неможливості усунути зауваження знайти іншу будівлю для розміщення співробітників НУК та продовження безперервної роботи по наданню освітніх послуг. Крім того відповідач вказував на те, що припинення роботи університету призведе до необхідності повернення коштів за навчання. Заявник вказував на те, що матеріали адміністративної справи містять докази того, шо відповідач робить усе від нього залежне для усунення порушень, що стали підставою для звернення до суду для вжиття заходів реагування.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року було задоволено заяву ректора Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова від 17.04.2023р. та відстрочено виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023р. у справі 400/173/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова - до 06.02.2024 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилався на те, що згідно змісту заяви про відстрочку виконання рішення МОАС від 06.02.2023 року по справі № 400/173/20, ректор МУК ім. Адм. Макарова вказує на те, шо наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду у строк до 25.04.2023 року. Однак, на думку апелянта, відсутність коштів та належного фінансування не звільняє Відповідача від виконання ним імперативних норм Протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність у застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів ("фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування, не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян.

Щодо твердження відповідача про те, що заборона експлуатації будівлі навчального корпусу обмежить право учнів на освіту, апелянт зазначив, що вказане не є підставою для допущення діяльності університету з порушенням правил пожежної і техногенної безпеки, а навпаки, враховуючи цільове призначення закладу, вказує на пріоритетність їх дотримання.

Апелянт зазначив, що невиконання вимог законодавства з питань техногенної, пожежної безпеки та цивільного захисту, до яких належать порушення зазначені у позові, є прямим посяганням і порушенням конституційних прав громадян. Апелянт звернув увагу суду на те, що у разі не усунення зазначених порушень продовжує існувати загроза виникнення надзвичайних ситуацій, аварій чи пожеж та є необхідність зупинення роботи об`єкта, адже кожне порушення прямо або опосередковано створює загрозу загибелі людей.

Відтак, апелянт вважає, що дія ухвали про відстрочення виконання рішення суду сприятиме подальшій бездіяльності відповідача та його безпосереднього керівництва.

З огляду на викладене апелянт просив скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року та зобов`язати Національний університет кораблебудування імені Адмірала Макарова негайно привести в дію рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Наведена норма статті 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вказані обставини повинні мати, як правило, об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про те, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення стосується саме тих судових рішень, за якими відповідач повинен вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача у справі або тих судових рішень, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку предметом спору у даній справі була наявність чи відсутність підстав для вжиття судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у зв`язку із виявленими Головним управлінням ДСНС у Миколаївській області під час проведення перевірки порушеннями Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова у сфері техногенної та пожежної безпеки.

При цьому з судового рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 року, вбачається, що підставою для застосування такого заходу реагування як зупинення роботи та експлуатації будівлі навчального корпусу, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 3, стало встановлення судом факту неусунення відповідачем ряду порушень, які є особливо небезпечними, оскільки створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Тобто метою застосування таких заходів реагування є попередження виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю і здоров`ю людей, попередження заподіяння непоправної шкоди здоров`ю людей, убезпечення життя людей, які перебувають на такому об`єкті.

Питання щодо вжиття чи невжиття заходів реагування вирішує суд у своєму рішенні.

Рішення про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду безпосередньо не стосується зобов`язання відповідача усунути порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, воно направлено на вжиття судом певних заходів обмежувального характеру до моменту, коли обставини, які стали підставою для їх застосування, відпадуть (будуть усунуті відповідачем). Тобто, виконання рішення у даній справі полягає саме у зупиненні роботи та експлуатації об`єкта, а не усуненні певних порушень.

За позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.23.2019 року у справі № 804/8378/17, можливість застосування заходів реагування не ставиться в залежність від суб`єкта, який допустив порушення, а виключно до об`єкта, який експлуатується з порушеннями норм пожежної і техногенної безпеки.

Крім того, у своїх рішеннях Верховний Суд звертав увагу на те, що «…застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.

Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду можливе у випадках визначених законом. Наведені положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України є одним з тих випадків, коли орган контролю може (якщо для цього є підстави) застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування тільки шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування.

Виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який у цій справі звернувся з позовом. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. У спірних правовідносинах ГУ ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення, а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 420/4579/19, від 09 червня 2021 року у справі № 640/3180/20, від 05.06.2019 у справі №809/421/17).

Таким чином виконання судового рішення у даній справі полягає саме у зупиненні роботи та експлуатації будівлі навчального корпусу Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 3 до усунення виявлених позивачем порушень.

За таких обставин колегія суддів доходить до висновку про неможливість застосування в даному випадку інституту відстрочення виконання судового рішення, оскільки це суперечить меті застосування заходів реагування та фактично свідчить про відтермінування судом застосування таких заходів, що не передбачено нормами чинного законодавства, а тому подана відповідачем заява про відстрочення виконання судового рішення не може бути задоволена.

Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вище викладеного, зважаючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова про відстрочення виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року у справі № 400/173/20.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова про відстрочення виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року у справі №400/173/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук