Справа № 733/1039/23
Суддя: Вовченко А. В.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/11/23
Єдиний унікальний №733/1039/23
Рішення

Іменем України

01 серпня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого: судді Вовченка А.В.,

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідланні в залі суду м.Ічня адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 23 червня 2023року на позивача було складено відповідачем постанову серії БАБ № 449342 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до якого позивач керував транспортним засобом, а саме: механічним транспортним засобом, не зареєстрований у встановленому законом порядку , чим порушено п.п. 30.1 ПДР України.

Позивач вважає постанову протиправною, пояснюючи, що він не вчиняв даного правопорушення, тому , що не керував транспортним засобом DELTA. Пояснення позивача не були враховані інспектором під час винесення постанови, крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення.

Просить визнати скасувати постанову серії БАБ № 449342 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 01.08.2023 року направив на адресу суду відзив, відповідно до якого вважає вимоги позивача безпідставними, посилаючись на те, що відповідно, до п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстраціїї незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

За результатом розгляду справи була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №449342 від 23.06.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.121

КУпАП. Інспектор поліції в оскаржуваній постанові вказує, що він 23.06.2023 року о 16:25 год в м.Ічня по вул. Жадьківській,63 Прилуцького району водій ОСОБА_1 керував т/з керував мопедом DELTA б/н, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 наказу МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» вказано, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

Згідно п.п. «в» 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Згідно п.п.30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформленняабо переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

За визначенням п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування

транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Частина 6 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою транспортним засобом та керування таким транспортним засобом, який не зареєстрований або не перереєстрований в Україні в установленому порядку.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому доводи позивача, щодо неправомірності складеної постанови є обгрунтованими, а відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушень, в яких звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справ було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.

В графі «до постанови додається» не зазначено жодних доказів на підтвердження порушення

водієм ПДР України. Таким чином, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.6 ст.121 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова від 23 червня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП стосовно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 536,80 гривень. Отже, вказані судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ № 449342 від 23.06.2023 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя А. В. Вовченко