Справа № 120/7117/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2023 року

м. Київ

справа № 120/7117/22

адміністративне провадження № К/990/24771/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі № 120/7117/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо повернення виконавчого листа від 04 лютого 2022 року у справі № 120/19342/21 без прийняття до виконання;

- повернути виконавчий лист від 04 лютого 2022 року у справі № 120/19342/21 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області;

- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області матеріальну шкоду за оплату поштового відправлення до суду позовної заяви у сумі 25 грн та сплачений судовий збір.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо повернення листом від 16 серпня 2022 року №04-17-10/4445 ОСОБА_1 виконавчого листа від 30 березня 2022 року № 120/19342/21. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області прийняти до розгляду виконавчий лист від 30 березня 2022 року № 120/19342/21-а виданий Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з оплатою судового збору у розмірі 454 грн.

23 лютого 2023 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду в порядку, визначеному статтею 382 КАС України у спосіб зобов`язання відповідача подати у п`ятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 120/7117/22 повернуто позивачці без розгляду.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року; залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху та запропоновано у десятиденний строк усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів наявності встановлених законом повноважень щодо підписання апеляційної скарги, оригіналу документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі № 120/7117/22 повернуто особі, яка її подала.

07 квітня 2023 року на адресу суду першої інстанції надійшла вдруге заява ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення суду від 12 грудня 2022 року у справі № 120/7117/22.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням рішення суду від 12 грудня 2022 року у справі № 120/7117/22, що подана в порядку статті 383 КАС України, повернуто заявниці.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху та запропоновано в строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору.

На виконання ухвали про залишення без руху 13 червня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій апелянт зазначила про відсутність встановлених законодавством ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо виконання вимог ухвали від 22 травня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 червня 2023 року, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржниця, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

13 липня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Шевцова Н.В., судді Мацедонська В.Е., Кашпур О.В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року № 1157/0/78-23 у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду Шевцової Н.В. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 18.07.2023 № 13), що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Соколов В.М., Губська О.А.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржницею не виконано вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції оригінал документу про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22 травня 2023 року отримана апелянтом 05 червня 2023 року.

На виконання ухвали про залишення без руху 13 червня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій апелянт зазначила про відсутність встановлених законодавством ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю, як наслідок відсутність обов`язку про сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції. Отже, на думку апелянта, вона звільняється від сплати судового збору за зверненням до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом не встановлено обов`язок сплати такого збору.

Надаючи оцінку наявності підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання заяви про встановлення способу судового контролю, суд апеляційної інстанції, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі № 915/955/15 зазначив, що на підставі підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вищевказані положення Закону стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали. Такі висновки узгоджуються із позицією щодо застосування статті 132 КАС України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», висловленою у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 320/5719/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 826/17526/18 та від 13 квітня 2022 року у справі №204/827/17, від 09 лютого 2023 року у справі №120/3532/21-а.

Тому, за висновком суду апеляційної інстанції, пункт 3 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", на який посилалася позивачка, застосовується при поданні до суду відповідної заяви, тоді як за подання апеляційної скарги на ухвалу за результатами розгляду цієї заяви застосуванню підлягає пункт 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

За правилами пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Враховуючи те, що інших підстав, за яких заявницю можливо звільнити від сплати судового збору судом не встановлено, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не усунула недоліки у повному обсязі, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків, вірно застосував положення частини другої статті 289 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Щодо доводів скаржниці в частині незгоди з позицією суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для звільненні його від сплати судового збору, Верховний Суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону України «Про судовий збір». Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

Підпунктом 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 та у подальшому підтримана у постановах Верховного Суду від 26 серпня 2022 року у справі № 280/8893/20, від 15 червня 2022 року у справі № 280/4372/18, від 02 серпня 2022 року у справі № 200/10159/18-а, від 06 вересня 2018 року у справі № 490/3517/15-а та інших.

Отже, на підставі підпункту 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі № 120/7117/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько В.М. Соколов О.А.Губська