Справа № 120/10136/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 серпня 2023 р. Справа № 120/10136/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- позивач) з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону імені Героя України Вячеслава Семенова (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - військова частина НОМЕР_1 ДПС України, відповідач ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що в період з 07.04.2022 р. по 30.04.2022 р., з 01.05.2022 по 23.05.2022 р., з 01.06.2022 по 03.06.2022 р. та з 10.06.2022 по 25.06.2022 р. приймав участь у бойових діях на території Чернігівської і Сумської областей, відтак, має право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн. Однак, виплачено відповідачем лише 30000 грн.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи, що дійсно позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 07.04.2022 р. відряджений до оперативного угрупування "Сіверськ" з метою прийняття участі у заходах. При цьому, відповідач зазначає, що оскільки військовою частиною НОМЕР_3 не було подано позивача у Списках, як то передбачено наказом №164 -АГ, виплата спірної додаткової винагороди не здійснена.

Відповідач вказує, що саме Списками підтверджується безпосередня участь позивача у бойових діях. За їх відсутності позивачу правомірно не виплачено допомогу.

Крім того, згідно з пунктом 9 наказу № 164-АГ до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень визначено не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

У подальшому, під час підготовки в липні 2022 року наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, установлено, що 14.06.2022 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПДрУ № 158370Е від 14.06.2022 року (долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №732/372/2, яка перебуває у Городнянському районному суді Чернігівської області) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке виразилося в тому, що 16 червня 2022 року о 21:20 годині ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За результатами розгляду вказаного протоколу разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, винесено постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 12.07.2022 року в справі №732/372/22, згідно з якою суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 (двісті п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 грн.

У зв`язку із допущеним позивачем порушенням, на підставі пункту 9 наказу № 164-АГ, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 06.07.2022 року № 356-ОС вирішено не виплачувати додаткову винагороду вказаному військовослужбовцю за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, тобто за місяць в якому допущено порушення та складено відповідні документи адміністративного правопорушення.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій він зазначив, що, на його думку, відзив підписано особою, яка не уповноважена діяти від імені відповідача.

Крім того, посилаючись на п. 4 рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 та п. 3 наказу №164 - АГ від 31.03.2022 року, представник позивача зазначив, що на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, наказано надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Також вказує, що позивач перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 , відтак, саме на останню покладено обов`язок повідомляти органи, в яких проходять службу військовослужбовці, про їх безпосередню участь в бойових діях.

Ухвалою суду від 30.12.2023 р. залучено до участі в справі в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( далі - відповідач 2 ) та витребувано додаткові докази.

Представником відповідача 2 - військової частини НОМЕР_3 подано відзив на позовну заяву та надано витребувані докази. У відзиві представник зазначає, що молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року та з 10.06.2022.

На підтвердження даної інформації, 105 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого було видано довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії відповідно до додатку №1 пункту 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.03.2022 року №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168", від 05.08.2022 року №1407, яку було надано до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ).

Крім того, зазначено, в зв`язку з тим, що військовослужбовці прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в тому числі і молодший сержант ОСОБА_1 , перебувають на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та на виконання пункту 6 наказу, рапорти про виплату доплати до додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн., пропорційно із розрахунку на місяць, військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування, за квітень та травень місяць за підписом першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної (комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_2 (за квітень 15.06.2022 Вих. №469), (за травень 11.06.2022 Вих. №455), були направлені супровідним листом від 24.06.2022 №22/1574 - 22 - Вих.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова Південного регіонального управління № 38-вв від 28.06.2022 року позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", з 28 червня 2022 року, з метою прийняття участі у заходах.

На підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова Південного регіонального управління №5-вв від 07.04.2022 позивача направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з 07.04.2022 року з метою прийняття участі у заходах.

Отже, позивач з 07.04.2022 року по 27.06.2022 року перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_5 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_3 ), який входить в оперативне угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", що підтверджується довідкою № 1380 від 05.08.2022, виданою військовою частиною НОМЕР_3 .

В той же час, у вказаний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка ці здійснювала цому нарахування та виплату грошового забезпечення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 №1380 від 05.08.2022 року молодший сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 01.06.2022 по 03.06.2022 року та з 10.06.2022 по 25.06.2022 року.

На переконання позивача військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати йому в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року у розмірі 100000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей за періоди з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 01.06.2022 по 03.06.2022 року та з 10.06.2022 по 25.06.2022 року, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а тому позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із Інструкцією "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах .

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Спірним у межах розгляду даної справи є право позивача на отримання виплати збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до постанови КМУ №168.

Так, з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 31.03.2022 року №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168" (далі - Наказ №164).

Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 Наказу №164-АГ під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; з завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій, виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Наказу №164 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі .

Відповідно до пункту 4 Наказу №164-АГ начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Пунктом 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Пунктом 12 Наказу №164 визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

Із процитованого вбачається, що підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, документальним підтвердженням такої участі є один із наступних документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Як уже встановлено судом, наказом №5-вв від 07.04.2022 року ОСОБА_1 направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " для прийняття участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача військової частини НОМЕР_3 вказав, що відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф, у складі військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_5 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. В свою чергу, відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону ім. Князя Володимира Великого від 09.04.2022 року №978/гриф молодший сержант ОСОБА_1 приступив до виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_5 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. При цьому, надати дане розпорядження не є можливим, оскільки воно має обмежений гриф доступу "таємно".

Також у відзиві військової частини НОМЕР_3 зазначено, що рапорти про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000 грн. за квітень, травень 2022 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , в тому числі щодо ОСОБА_1 , направлені військовій частині НОМЕР_1 супровідним листом від 24.06.2022 року № 22/1574-22-вих.

З вказаних рапортів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що адресовані вони начальнику НОМЕР_5 прикордонного загону ім. Князя Володимира Великого та направлені відповідно до постанови КМУ №168.

На їх підставі сформовані списки осіб, військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах з квітня по липень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , в яких зокрема значиться і ОСОБА_1 ( №з/п 649 та 638; №з/п 565 та 553 ), вказані періоди безпосередньої участі та підстава ( т. 1 а.с. 30 -250, т. 2 а.с. 1 - 124 ).

Отже, зважаючи на наявність бойового розпорядження від 09.04.2022 року №978 та довідки від 05.08.2022 року №1380, суд дійшов висновку, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року, з 10.06.2022 по 25.06.2022 року. Відповідно, має право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови №168.

Суд звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин (квітень - червень 2022 року), постанова КМУ №168 не містила норми, яка б передбачала, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Такі зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793. Зокрема постанову КМУ №168 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту:" Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".

Більше того, пункт 1 постанови КМУ вказує, що виплата винагороди до 100000 грн. здійснюється військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто підставою є прийняття участі у відповідних заходах.

Відтак, суд не погоджується із доводами відповідача військової частини НОМЕР_1 , що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно Списки, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач. Хоча такі мають бути подані, однак не є визначальною чи єдиною підставою для виплати.

Підставою для виплати відповідно до постанови КМУ №168, як вже цитувалось вище, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Тобто, для виплати винагороди до 100000 грн. має бути підтверджена документально участь військовослужбовця у бойових діях.

У даному випадку, стосовно ОСОБА_1 наявне бойове розпорядження №978 від 09.04.2022 року та довідка №1380 від 05.08.2022 року, яка підтверджує періоди його участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року, з 10.06.2022 по 25.06.2022 року. Крім того, він включений в списки осіб, військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах з квітня по липень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 .

Однак, відповідний наказ про виплату винагороди встановленої пунктом 1 постанови КМУ №168 відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 не видано. Водночас суд зазначає, що відповідач ( військова частина НОМЕР_1 ) зобов`язаний за наявності визначених умов виплатити додаткову винагороду та не вправі вирішувати це питання на власний розсуд у випадку наявності підстав для отримання особою такої.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, у відношенні позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 15837ОЕ від 14.06.2022, згідно з яким встановлено, що 13.06.2022 року молодший сержант ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в розташуванні застави вогневої підтримки 2 ВПС - с. Тупичів, Чернігівського району Чернігівської області. Факт перебування позивача 13.06.2022 року в стані алкогольного сп"яніння під час виконання обов"зків військової служби також підтверджується випискою з медичної карти від 13.06.2022 року №100 (т. 1 а.с. 112).

У зв`язку із допущеним позивачем порушенням, на підставі пункту 4 наказу №356-ОС від 08.07.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 старшого лейтенанта Вячеслава Семенова Державної прикордонної служби України, вирішено не виплачувати додаткову винагороду ОСОБА_1 за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, тобто за місяць в якому допущено порушення (т. 1 а.с. 111 -112).

Суд зауважує, що доказів оскарження вказаного наказу щодо невиплати додаткової винагороди за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022 року, позивачем та його представником не надано.

Більш того, позовна заява та відповідь на відзив не містять спростування тверджень, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, щодо обставин та підстав не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року.

В той же час, наявні матеріали справи свідчать, що наказ №356-ОС від 08.07.2022 ( в частині п. 4 ) відносно позивача був реалізований і позивачу у період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року додаткова винагорода, в тому числі 30000 грн, не виплачувалась, що підтверджується інформацією про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2022 рік ( т. 1 а.с. 25 ).

В подальшому, постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 12.07.2022 року в справі №732/372/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 гривень (т. 1 а.с. 28-29).

Таким чином, відповідачем 1 наведені обставини, які свідчать про наявність перешкод ( відсутність підстав ) для виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року, з 10.06.2022 по 25.06.2022 року.

В той же час, підстав для невиплати позивачу додаткової винагороди за період участі в бойових діях з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року відповідачем документально не підтверджено та не обгрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що є обгрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання здійснити позивачу нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням вже проведених виплат за цей період.

При цьому, суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині рішення суми недоплаченої додаткової винагороди, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а визначення точної суми додаткової винагороди до виплати відноситься до завдань відповідача, що виникатимуть на виконання покладеного судом обов`язку.

В той же час, підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за період участі в бойових діях з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року, з 10.06.2022 по 25.06.2022 року відсутні, з огляду на встановлені судом фактичні обставини та правові норми, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову, відповідно до вищенаведених мотивів.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, адже від його сплати позивача звільнено в силу Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

В той же час, вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про представництво в адміністративній справі від 22 листопада 2022 року, квитанцію від 22 листопада про отримання адвокатам гонорару в сумі 5000 грн., акт виконаних робіт від 25 листопада 2022 року та ордер на надання правничої (правової) допомоги.

За умовами зазначеного договору ( п. 1 ) адвокат зобов`язується надати правову допомогу та представляти інтереси клієнта в суді у адміністративній справі за його позовом до військової частини про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії. Згідно з п. 1.4 договору клієнт доручає адвокату вивчити та скласти необхідні документи для захисту інтересів клієнт, оскаржувати судові рішення ( ухвали ) до апеляційних та касаційних судових інстанцій.

Відповідно до п. 4.2 договору гонорар адвоката складає суму обумовлену сторонами - 5000 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 25.11.2022 року, адвокат надав, а клієнт отримав правничу допомогу у формі: надання консультацій, формування правової позиції по справі, написання позовної заяви з сформування додатків до неї, направлення копій відповідачам та направлення позову до суду, участь у судовому засіданні щодо представництва інтересів клієнта. Розрахунок витрат на правову допомогу адвоката становить фіксовану суму 5000 грн.

Проаналізувавши надані позивачу послуги на правничу допомогу та докази на понесення позивачем відповідних витрат на оплату послуг адвоката суд зауважує, що предмет договору про представництво в адміністративній справі передбачає також оскарження судових рішень до апеляційних та касаційних судових інстанцій, що включається в фіксовану суму гонорару. Крім того, слід зауважити, що зазначена в акті виконаних робіт від 25.11.2022 року послуга - участь у судовому засіданні щодо представництва інтересів клієнта - фактично не надавалась адвокатом, оскільки розгляд справи проводився без призначення судового засідання ( в письмовому провадженні ).

Відтак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, обсяг наданих адвокатом послуг, а також приймає до уваги, що заперечень щодо заявленої до відшкодування суми витрат на правову допомогу від відповідача не надходило.

Таким чином, приймаючи до уваги часткове задоволення позову, застосовуючи норми ч. 3 ст. 139 КАС України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам, в зв"язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача - військової частини НОМЕР_1 на користь позивача коштів в сумі 2500 грн., що буде відповідати принципам обгрунтованості та співмірності.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 23.05.2022 року, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням проведених виплат за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_4 , ) .

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна