Справа № 750/1835/23
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№750/1835/23
Провадження №2-а/751/57/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Шевченко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Управління патрульної поліції ДПП, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 237283 від 07.01.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн; стягнути з відповідача судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 07.01.2023 т.в.о. командира взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Радченком Р.О. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за те, що він 07.01.2023 о 20 год 00 хв у м. Чернігові по пр-ту Л.Лук`яненка, 15, на парковці біля магазину «АТБ», керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210990», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР. Вважає постанову протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що дійсно 07.01.2023 ввечері він разом зі своєю сім`єю під`їхав на паркову магазину «АТБ» на автомобілі «ВАЗ 210990», д.н.з. НОМЕР_1 та залишив машину на стоянці. До нього підійшов працівник поліції і сказав, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, після чого склав постанову про притягнення його до відповідальності. Він пояснив, що у вказаному місці відсутні забороняючі знаки заїзду на стоянку, сам заїзд на стоянку на одному рівні з проїзною частиною дороги та не відокремлюється від дороги або бордюром або зеленим газоном (або тим і іншим), будь яких розміток, забороняючих здійснити заїзд не встановлено. 17.01.2023 звернувся зі скаргою до начальника УПП в Чернігівській області ДПП, де звернув увагу, що рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки, не може містити складу порушення п. 11.13 ПДР. 02.02.2023 отримав рішення про залишення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 237283 від 07.01.2023 без змін. Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.02.2023 позов ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.21,22).

16.02.2023 позивачем на виконання вказаної ухвали суду направлено позовну заяву, у якій відповідачем вказаний Департамент патрульної поліції (а.с.25-27,28).

22.02.2023 та 28.02.2023 Деснянським районним судом м.Чернігова від ОСОБА_1 одержані заяви про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення (30-31, 33).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.03.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Управління патрульної поліції ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Новозаводського районного суду м.Чернігова (а.с.38-39).

Ухвалою судді від 06.04.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.47-48).

11.05.2023 до суду представником відповідача подано відзив на позов, в якому відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позову, у разі якщо суд не знайде підстав для залишення позову без розгляду. Зазначає, що позивач здійснив рух по тротуару на транспортному засобі, який не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, тому порушив вимоги п. 11.13 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено оскаржувану постанову. Під час спілкування з поліцейським просив винести йому попередження за вчинене правопорушення, тобто не заперечував здійснення ним руху по тротуару. На тому місці, де здійснив позивач рух по тротуару, щоб заїхати до магазину, мається тротуар для пішоходів та вздовж проходить доріжка для велосипедів. В`їзд до магазину по АДРЕСА_1 знаходиться з іншого боку. Крім того, поліцейським була дотримана процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки, пред`явив законну вимогу надати для перевірки документи, ознайомив позивача з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводиться розгляд справи до початку винесення оскаржуваної постанови. Вчинення вказаного правопорушення зафіксовано відеозаписом з портативного відеореєстратора № 471870, відеозапис додано до відзиву (а.с.52-58).

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.01.2023 т.в.о. командира взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Радченком Р.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 237283, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 07.01.2023 о 20 год 00 хв, у м. Чернігові по пр-ту Л.Лук`яненка, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п. 11.13 ПДР (а.с.5, 60).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР - проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пунктом 11.13 ПДР встановлено заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно п. 26.1 ПДР, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Згідно п. 26.2 ПДР, у житловій зоні забороняється:

a) транзитний рух транспортних засобів;

б) стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів;

в) стоянка з працюючим двигуном;

г) навчальна їзда;

ґ) рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об`єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні).

Згідно п. 26.3 ПДР, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Проте наведені виключення не стосуються ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб, яким він керував, не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств.

З дослідженого судом диску з відеозаписом з портативного відеореєстратора № 471870, наданого суду відповідачем, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, очевидно, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, який дозволяє рух пішоходам та велосипедистам. Тротуар відокремлений від дороги бордюром. Крім того, під`їзд до магазину «АТБ», що по пр-ту Л.Лук`яненка, 15 у м. Чернігові, призначений для руху транспортних засобів, знаходиться з іншого боку (а.с.70).

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що рух транспортного засобу тротуаром, пов`язаним із заїздом/виїздом на місце стоянки не може містити складу порушення п. 11.13 ПДР є безпідставними, оскільки він притягається до адміністративної відповідальності не за стоянку транспортного засобу на краю тротуару чи у відведених для цього місцях під відповідними знаками, а за рух транспортного засобу по тротуару під його керуванням, де відсутні відповідні дорожні знаки про стоянку транспортних засобів.

Крім того, на відео, зробленому поліцейським на місці події також зафіксовано, що відповідач дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про причину зупинки, пред`явив законну вимогу надати для перевірки документи, ознайомив з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності до початку винесення оскаржуваної постанови.

Отже, посилання позивача на те, що він не порушував п.11.13 ПДР України повністю спростовані доказами, наданими відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, постанова серії БАВ № 237283 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесена т.в.о. командира взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Радченком Р.О. від 07.01.2023 ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного, Конституції України, Закону України «Про дорожній рух України», ст.ст. 7, 122, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 76- 78, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 19.07.2023.

Суддя І.В. Яременко