Справа № 380/8736/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8736/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Г.М. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидкий Світ" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання незаконною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю Швидкий Світ (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) у якому (з урахуванням уточнень) просив: визнати незаконною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №353737 від 22.03.2023.

Ухвалою від 26.04.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 02.05.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалами від 02.05.2023 та від 19.05.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкий Світ» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 22.05.2023 у позивача витребувані додаткові документи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2023 відповідачем винесена постанова про застосування адміністративно господарського штрафу №353737, позивач вважає спірну постанову протиправною із наступних підстав: «… 13 березня 2023 року ТОВ «Швидкий світ» отримало від Державної служби України з безпеки на транспорті Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки запрошення №15161/31/24-23 від 10.03.2023 року на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно заходу державного контролю, що здійснювався 26.02.2023 року в Рівненській області. Номер справи № 492. Із запрошення вбачалося, що на розгляді справи розглядатимуться матеріали складені Укртрансбезпекою, стосовно роботи транспортного засобу ДАФ (DAF) р.н.з. НОМЕР_1 . 13 березня 2023 року Позивач скерував на адресу Відповідача лист №1303, в якому повідомив, що автомобіль DAF р.н.з. НОМЕР_1 , що зазначений в запрошенні, не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ», не перебуває в оренді чи в будь-якій іншій формі господарського управління товариством, а тому Товариство не несе відповідальності за рух зазначеного транспортного засобу. Одночасно позивач повідомив відповідача, що вказаний транспортний засіб належить ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» (КОД ). Вказану інформацію Позивач просив взяти до відома при розгляді справи. …

Позивач не відповідальний за господарську діяльність, що здійснюється транспортним засобом DAF р.н.з. НОМЕР_1 , не є в даній ситуації автомобільним Перевізником, а тому на нього не можуть накладатися адміністративно- господарські стягнення за можливі порушення іншого суб`єкта господарювання…».

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

«… Актом № 350819 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.02.2023, зокрема встановлено, таке: «Направлення на перевірку 17.02.2023 № 015715. Під час перевірки виявлено порушення вимога cm. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 Наказ МТЗУ № 340 від 07.06.2010, п. 3.3 Наказ МТЗУ № 385 від 24.06.2010, під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія т/з документами, а саме: не оформлено роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та час відпочинку водія ОСОБА_1 з цифрового тахографа за 26.02.2023, чим порушено cm. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, перелік яких визначено cm. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: водій не використовує особисту картку водія до цифрового тахографа. Пояснення водія про причини порушень: водій з актом ознайомлений, від надання пояснень та підпису відмовився».

Водій транспортного засобу, заперечень щодо визначення Позивача перевізником в акті перевірки не висловив. Більше того, водієм та Позивачем не заперечуються зафіксовані у акті проведення перевірки порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту. …

У відповідності до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», при здійсненні рейдової перевірки (перевірки на дорозі) 26.02.2023 водій надав посадовим особам Укртрансбезпеки, серед іншого, товарно-транспортну накладну №2302224- 00000044/7 від 25.02.2023. … Отже, згідно вищезазначеної товарно-транспортної накладної автомобільним перевізником є Позивач, а отже останній є належним суб`єктом відповідальності за порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту…».

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав суду відповідь на відзив, у якій зазначив: «… Позивач ТОВ «Швидкий світ» є підприємством, котре серед інших видів діяльності, надає послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом, за КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Також Позивач надає послуги експедирування, відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Як експедитор, ТОВ «Швидкий світ» на замовлення Вантажовідправника залучає безпосередніх виконавців перевезення, суб`єктів господарювання автомобільних перевізників.

Товарно-транспортна накладна на перевезення вантажу оформляється вантажовідправником. В даному перевезенні ТОВ «Швидкий світ» виступав експедитором, залучивши до перевезення безпосереднього автомобільного перевізника ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» (КОД ), який будучи власником транспортного засобу DAF р.н.з. НОМЕР_1 є відповідальним за його роботу. Вантажовідправник в графі ТТН, автомобільний перевізник, повинен був зазначити: ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» через ТОВ «Швидкий світ». Зазначення третіми особами в товаротранспортних документах найменування ТОВ «Швидкий світ» не може бути підставою для притягнення до відповідальності позивача як власника транспортного засобу, що провадить пов`язану із ним господарську діяльність. …

Документом, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DAF р.н.з. НОМЕР_1 . копія якого була у розпорядженні відповідача на момент здійснення заходу контролю та прийняття рішення. Саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а не ТТН, вказує на автомобільного перевізника, власника який є відповідальним за рух вантажного транспорту. …

13 березня 2023 року Позивач скерував на адресу Відповідача лист №1303. в якому повідомив, що автомобіль DAF р.н.з. НОМЕР_1 , що зазначений в запрошенні, не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ», не перебуває в оренді чи в будь-якій іншій формі господарського управління товариством, а тому Товариство не несе відповідальності за рух зазначеного транспортного засобу. Вказану інформацію Позивач просив взяти до відома при розгляді справи. Натомість Відповідач при прийнятті рішення по справі не взяв до уваги письмові пояснення Позивача у справі № 492. проявив службову недбалість та не запросив до розгляду справи Вантажовідправника ТОВ «Кернел Трейд» який оформляв ТТН та не запросив до розгляду справи безпосереднього автомобільного перевізника, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, внаслідок чого виніс незаконну, оскаржувану позивачем, Постанову…».

Відповідач надіслав суду заперечення, у яких зазначив: «… У відповідності до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», при здійсненні рейдової перевірки (перевірки на дорозі) 26.02.2023 водій надав посадовим особам Укртрансбезпеки, серед іншого, товарно-транспортну накладну №2302224- 00000044/7 від 25.02.2023. … згідно вищезазначеної товарно-транспортної накладної автомобільним перевізником є Позивач, а отже останній є належним суб`єктом відповідальності за порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту. …

Відповідно до статті першої Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (надалі - Правила № 363), під терміном «перевізник» слід розуміти фізичну або юридичну особу - суб`єкта господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. …

Позивачем жодним чином не підтверджуються аргументи про його діяльність як експедитора…».

Посилаючись на постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справах № 380/13888/22, № 380/14813/22 та правову позицію Верховного Суду у постанові від 22.02.2023 по справі № 240/22448/20 із аналогічного спору, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

26.02.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Рівненській областях Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами складений акт №350819 від 26.02.2023.

Актом № 350819 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.02.2023, зокрема встановлено, таке:

«… Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 Наказ МТЗУ № 340 від 07.06.2010, п. 3.3 Наказ МТЗУ № 385 від 24.06.2010, під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія т/з документами, а саме: не оформлено роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та час відпочинку водія ОСОБА_1 з цифрового тахографа за 26.02.2023, чим порушено cm. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, перелік яких визначено cт. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: водій не використовує особисту картку водія до цифрового тахографа.

Пояснення водія про причини порушень: водій з актом ознайомлений, від надання пояснень та підпису відмовився».

Державна служба України з безпеки на транспорті Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надіслала ТОВ «Швидкий світ» запрошення №15161/31/24-23 від 10.03.2023 на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно заходу державного контролю, що здійснювався 26.02.2023 року в Рівненській області, номер справи № 492, проведено перевірку транспортного засобу ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 .

13.03.2023 ТОВ «Швидкий світ» скерував на адресу Відповідача лист №1303, в якому повідомив наступне: «… Автомобіль ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 , що зазначений в запрошенні, не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ», не перебуває в оренді чи в будь-якій іншій формі господарського управління товариством, а тому Товариство не несе відповідальності за рух зазначеного транспортного засобу. Одночасно нам відомо, що транспортний засіб ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» (КОД ). …».

На підставі акту перевірки відповідачем 22.03.2023 прийнято постанову про застосування адміністративно господарського штрафу №353737, в якій зазначено, що позивачем допущено перевезення пасажирів та вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 і 48, відповідальність за яке передбачене ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III.

Відповідно до частини 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами частини 3 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (пункт 5 Положення №103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106 (надалі - Положення № 340) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повного масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно із абзацом 4 пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за № 946/18241 (далі - Інструкція №385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994 016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Оскільки водій транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 не використовував особистої картки водія, відповідно він не зміг надати роздруківку на паперовому носії про режим праці та відпочинку.

Отже, такі документи як картка водія та роздруківка на паперовому носії є «іншими документами» в контексті статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та повинні бути пред`явлені особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за встановлене правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так Верховний Суд у постанові від 22.02.2023 по справі № 240/22448/20 зазначає наступне: «… 26. Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передовсім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Колегія суддів погоджується з доводами касатора про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Не без того, що надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), як на тому акцентує касатор…».

Як встановлено судом з матеріалів справи 13.03.2023 ТОВ «Швидкий світ» надіслав відповідачу лист №1303, в якому повідомив, що автомобіль ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 , що зазначений в запрошенні, не належить позивачу, не перебуває в оренді чи в будь-якій іншій формі господарського управління товариством, а тому Товариство не несе відповідальності за рух зазначеного транспортного засобу. Одночасно повідомив, що транспортний засіб ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» (КОД ).

Суд відмічає, що позивач зазначений автомобільним перевізником у ТТН № 0044/7 від 25.02.2023, наданої водієм автомобіля ДАФ р.н.з. НОМЕР_1 під час проведення рейдової перевірки. Замовником перевезення вказане ТОВ «Кернел-Трейд» ().

Ухвалою від 22.05.2023 суд зобов`язав позивача надати до суду інформацію про перебування у господарський відносинах з ТОВ "Кернел-Трейд" із наданням відповідних доказів.

06.06.2023 позивач надіслав суду копію договору про організацію перевезення від 01.10.2022 № ОЗП23-03290, укладений між ТОВ «Швидкий світ» (Перевізник) та ТОВ "Кернел-Трейд" (Замовник).

За п. 1.1., 1.2 Договору Замовник доручає, а Перевізник зобов`язується за плату і за рахунок замовника надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом. … Перевізник має право залучати до надання послуг Третіх осіб, з якими він уклав відповідні договори, при цьому залишаючись відповідальним перед замовником за будь-якої дії/або бездіяльність (включаючи, але не обмежуючи, порушень вимог чинного законодавства), залучених до виконання перевезень третіх осіб, як за власні.

У супровідному листі до копії договору, надісланої суду позивач зазначив: «…Організовуючи перевезення, якого стосується оскаржувана Постанова, ТОВ «Швидкий світ», за замовленням ТОВ "Кернел-Трейд", залучив ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК» (КОД ), який в свою чергу забезпечив надання транспортного засобу DAF р.н.з. НОМЕР_1 …».

Також у відповіді на відзив позивач стверджує, що …Позивач ТОВ «Швидкий світ» є підприємством, котре серед інших видів діяльності, надає послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом, за КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Також Позивач надає послуги експедирування, відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Як експедитор, ТОВ «Швидкий світ» на замовлення Вантажовідправника залучає безпосередніх виконавців перевезення, суб`єктів господарювання автомобільних перевізників…».

Із приводу цього, суд відмічає, що у ТТН № 0044/7 від 25.02.2023 автомобільним перевізником зазначене ТОВ «Швидкий світ».

Відповідно до умов наведеного вище договору від 01.10.2022 № ОЗП23-03290 ТОВ «Швидкий світ» зобов`язується за плату і за рахунок ТОВ "Кернел-Трейд" надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Позивач не надав суду жодних доказів залучення ним до перевезення вантажу для ТОВ "Кернел-Трейд" саме ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК», тобто доказів підтвердження того, що останній є автомобільним перевізником у даній господарській операції, а не позивач, як зазначено у ТТН № 0044/7 від 25.02.2023, матеріали справи не містять

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що він не є перевізником, а відтак не є суб`єктом відповідальності з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, згідно товарно транспортної накладної № 0044/7 від 25.02.2023 автомобільним перевізником значиться ТОВ «Швидкий світ».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у товарно-транспортній накладній обов`язково зазначається автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 (надалі Правила № 363) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Правила № 363 визначають, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п. 11.1 Правил № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Суд наголошує, що позивач не надав суду жодних доказів залучення ним як експедитором до перевезення вантажу для ТОВ "Кернел-Трейд" іншого перевізника, на підтвердження того, що останній є автомобільним перевізником у даній господарській операції, а не позивач, як зазначено у ТТН № 0044/7 від 25.02.2023.

Не були такі докази надані позивачем і відповідачу до пояснень під час розгляду матеріалів про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак, на думку суду, зазначення позивача в графі «автомобільний перевізник» товарно-транспортної накладної, на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу у спірних правовідносинах, спростовує доводи позивача про те, що він не є перевізник, а тому позивач є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільні перевезення.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного позову.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.