Справа № 240/10605/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10605/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенцова Л.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

31 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення в. о. першого заступника начальника Житомирської митниці Державної митної служби України № 0716/101000/21 від 27 січня 2022 року про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України, а провадження в справі закрити.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заступником начальника Житомирської митниці Можановським В. винесено постанову від 27 січня 2022 року №0716/101000/21, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 22.10.2021 року у відділі митного оформлення «Олівка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці декларантом ФОП « ОСОБА_2 » до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40АА» подано електронну митну декларацію віл 22.10.2021 року, якій присвоєно номер UA101020/2021/01923, на товар «легковий автомобіль марки «BMW», модель «530», кузов № НОМЕР_1 та товаросупровідні документи на вказаний товар (транспортний засіб): свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, купчий документ на даний транспортний засіб, документ відмітки про зняття автомобіля 3 реєстраційних обліків у республіці Литва, документ про сертифікацію транспортного засобу, копії аркушів паспорта громадянина України ОСОБА_3 (власник транспортного засобу на даний час), цифрові фотографії товару (транспортного засобу) ідентифікуючі товар.

Як слідує зі змісту постанови, під час митного контролю було встановлено, що згідно баз даних АСМО «Інспектор» за даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску вказаний автомобіль було ввезено на митну територію України в зоні діяльності Волинської митниці по каналу митного контролю «зелений коридор» 18.08.2018 року громадянином України ОСОБА_1 . Згідно обліків, що містяться в ЦБД ЄАІС Держмитслужби, інших фактів перетину державного кордону даним транспортним засобом (крім ввезення 18.08.2018 року), або його поміщення в інший митний режим станом на 22.10.2021 року не встановлено.

У своєму поясненні від 22.10.2021 року ОСОБА_3 зазначив, що придбав зазначений автомобіль 18.08.2020 року з використанням мережі Інтернет у представника попереднього власника (литовської компанії) громадянина ОСОБА_4 . Відомостями про особу, якою було ввезено транспортний засіб на митну територію України, ОСОБА_3 не володіє.

Будь-яких пояснень щодо обставин ввезення та передачі вказаного транспортного засобу від ОСОБА_1 до Житомирської митниці на момент розгляду справи по суті не надходило. Разом із тим, на адресу митниці 13.12.2021 року надійшла заява адвоката Клімука В.С. від 09.12.2021 року, діючого в інтересах ОСОБА_1 , та клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Підставою для закриття адміністративного провадження у даній справі зазначено перебування в провадженні СД ВП № 1 (м. Любомль) ГУНП у Волинській області кримінального провадження № 0002191 від 12.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння 18.08.2018 року невідомою особою під приводом оформлення документів на митниці для проїзду ОСОБА_1 через митний пропуск «Ягодин» біля с. Римачі його документами, після чого цією особою було задекларовано на них автомобіль марки БМВ 530.

У постанові зазначено, що за відсутності доказів вчинення відносно ОСОБА_1 шахрайських дій, а факт звернення до правоохоронних органів цього не підтверджує, він передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки «BMW», модель «530», кузов № НОМЕР_1 , литовський реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , поміщений у митний режим «транзит», у користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

З аналізу досліджених доказів, зокрема, витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002191, можна зробити висновок про те, що відомості до ЄРДР про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, були внесені за заявою ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року і на той час ще не було передбачено адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, яка виникла з набранням чинності 22 серпня 2019 року п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 статті 95 МК України закріплено, що встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до абз. абз. 1, 3 ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Положеннями ч. 4 ст. 469 МК України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем в ході розгляду справи про порушення митних правил не встановлено та не відображено в оскаржуваній постанові фактичних обставин, за яких відбулося порушення вимоги ч. 5 ст. 380 МК України.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що зміст виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі. Проте відповідачем взагалі не встановлено, коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 року № 2612-VIII до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викласти в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22 серпня 2019 року, в той час, як транспортний засіб «BMW», модель «530», кузов № НОМЕР_1 ввезено на митну територію України 18 серпня 2018 року.

Таким чином, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не встановлено коли саме, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу, що має важливе значення в контексті набрання чинності відповідною законодавчою нормою лише 22 серпня 2019 року.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі без дотримання вимог ч. 5 ст. 380 МК України.

Водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлював міру відповідальності за відповідні дії.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил від 27 січня 2022 року № 0716/101000/21, в тому числі, в частині застосування ч. 4 ст. 469 МК України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 58 Конституції України. В оскаржуваній постанові відповідачем не визначено моменту вчинення порушення митних правил.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.