Справа № 400/5857/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 р. № 400/5857/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 27.04.2023 № 336927,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.04.2023 № 336927.

Позов позивач обґрунтував тим, що:

водій транспортного засобу позивача під час перевірки пред`явив посадовим особам відповідача чинний протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу;

позивача притягнуто до відповідальності за відсутність документа, який не передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» для внутрішніх перевезень;

відповідачем порушено порядок розгляду адміністративної справи, а саме: позивача не було своєчасно попереджено про час і місце розгляду, а також порушено строки розгляду справи про порушення, встановлені пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Одночасно з позовною заявою 23.05.2023 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (а.с. 30-32), за результатами розгляду якої Миколаївський окружний адміністративний суд 24.05.2023 постановив ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу пред`являти до виконання оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу та про зупинення стягнення на підставі цієї постанови(а.с. 42-45).

При цьому, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1610,40 грн (а.с. 50-51).

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви й подав до суду документ про сплату судового збору в розмірі 1610,40 грн (а.с. 59).

08.06.2023 через канцелярію суду надійшло доповнення до позовної заяви (а.с. 55-56), в якому позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 3489,20 грн на його користь.

08.06.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 63-65).

Позовна заява та ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 про відкриття провадження в адміністративній справі надіслані відповідачу в його електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримані ним 08.06.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 67).

17.07.2023 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву від 17.07.2023 № 6703/5.4.1/15-23, у якому він заперечив проти позову, вмотивувавши свої доводи тим, що:

для водіїв вантажного автомобіля повною масою понад 3,5 т обов`язковою є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

надання до суду протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті перевірки;

позивач не з`явився 30.03.2023 до відповідача на розгляд справи, своїх доводів та заперечень до вказаної дати відповідачу не надав;

пропущення строків застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій посадовими особами відповідача обумовлені поважною причиною дією воєнного стану в Україні.

У відповіді на відзив від 21.07.2023 позивач заперечив проти аргументів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, закцентувавши увагу на тому, що, на його переконання:

посадовими особами відповідача стосовно нього складено акт від 17.01.2023 № 349541 про відсутність документа (протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу), який згідно чинного законодавства не є обов`язковим для внутрішніх перевезень;

протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу насправді був у наявності у водія, і він його пред`являв посадовим особам відповідача під час проведення перевірки;

його не було своєчасно попереджено про час та місце розгляду справи;

відповідачем порушено строки розгляду справи про порушення, встановлені пунктом 25 Порядку № 1567;

відповідачем безпідставно, без поважних причин пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву;

відзив на позовну заяву підписано представником відповідача, який не має відповідних повноважень;

відповідачем не виконується ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 400/5857/23 про забезпечення позову.

Будь-яких інших документів на день розгляду справи сторони до суду не подали.

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2023 № (а.с. 11) позивач з 12.06.2008 є зареєстрованим як фізична особа підприємець.

Позивач є власником спеціального вантажної платформи МАН Л2000 (MAN L2000), реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 1).

Відповідно до Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 16.01.2023 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 12) тахограф, установлений на транспортний засіб МАН Л2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придатний до експлуатації.

Згідно з товарно-транспортною накладною № 29 від 17.01.2023 (а.с. 13) позивач, як автомобільний перевізник, на вищевказаному автомобілі здійснював перевезення вантажу з м. Тальне до м. Первомайськ.

Цього ж дня посадова особа відповідача на автомобільній дорозі М-05 «Київ-Одеса» 210 км + 450 м провела перевірку транспортного засобу МАН Л2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якої склала Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.01.2023 № 349541 (а.с. 9).

Згідно із зазначеним Актом під час перевірки виявлено порушення, а саме: автомобільний перевізник не забезпечив водія транспортного засобу документами, що визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також цим Актом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Водій транспортного засобу в поясненнях до цього Акта зазначив, що «не встиг зробити».

22.03.2023 відповідач направив позивачу Запрошення від 21.03.2023 № 18075/32/24-23 у розгляді справи за актом № 349541 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт в Черкаській області, відповідно до якого позивачу запропоновано прибути 30.03.2023 у відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області для участі у розгляді справи про допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 14).

Вищезазначене запрошення позивач отримав 28.03.2023, що підтверджується відомостями з вебсайту установи поштового зв`язку за поштовим відправленням (а.с. 16).

27.04.2023 відповідач в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 336927 (далі Постанова № 336927) (а.с. 8).

Згідно з цією постановою позивач допустив порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме протоколу перевіри та адаптації тахографа до транспортного засобу МАН держ. номер НОМЕР_1 (акт № 349541), а також постановив стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 гривень.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до абзацу дванадцятого частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що розглядати справи про накладення адміністративного-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Отже, Державна служба України з безпеки на транспорті, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, має повноваження щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, а його посадові особи розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників.

Згідно з пунктом 1 і додатком розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області та відділ нагляду (контролю) в Черкаській області є структурними підрозділами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті. Статусу юридичної особи вони не мають.

Таким чином, відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області і відділ нагляду (контролю) в Черкаській області не мали статусу юридичної особи, а їх посадові особи були посадовими особами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті.

З огляду на це суд прийшов до висновку, що посадові особи відповідача, зокрема, таких структурних підрозділів його апарату як відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області та відділ нагляду (контролю) в Черкаській області, мали повноваження на розгляд справи про накладення адміністративного-господарських штрафів за порушення, зазначені у статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Що стосується безпосередньо дій позивача, за які його притягнуто до юридичної відповідальності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з абзацом першим пункту 6.1 розділу VI Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Абзацом п`ятим пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція № 385), передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи розрдруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до пункту 6.3 розділу VI Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пунктів 6.1 і 6.3 розділу VI Положення № 340, пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 при здійсненні внутрішніх вантажних перевезень:

водії вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн зобов`язані мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

а водії вантажних автомобілів з повною масою до 3,5 тонн індивідуальну книжку водія, встановленої форми.

Тому твердження позивача, що його притягнуто до відповідальності за відсутність документа, який не передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» для внутрішніх перевезень, є безпідставним та таким, що суперечить нормам, які регулюють спірні правовідносини.

У позовній заяві позивач також зазначив, що під час відповідної перевірки 17.01.2023 його водій не відразу пред`явив посадовим особам відповідача для огляду протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, оскільки він не знав, що цей протокол знаходився в бардачку транспортного засобу.

Поряд з цим, згідно з Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 16.01.2023 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 12) тахограф, установлений на транспортний засіб МАН Л2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придатний до експлуатації.

Натомість водій транспортного засобу в поясненнях у Акті від 17.01.2023 № 349541 (а.с. 9) зазначив, що «не встиг зробити».

Вищенаведене свідчить, що водій вирушив 17.01.2023 не володіючи даними про наявність Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 16.01.2023 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 12) тахографа, установленого на транспортний засіб МАН Л2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 . А отже, позивач не повідомив його про це належним чином.

Будь-яких доказів того, що на момент перевірки вказаний протокол знаходився в бардачку транспортний засіб МАН Л2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , суду не надав.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що у діях позивача містяться ознаки правопорушення, передбаченого абзацом третім частини першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу).

Що стосується дотримання відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується (частина вісімнадцята статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Частиною двадцять першою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що порядок проведення рейдових (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Абзацом першим пункту 27 Порядку № 1567 встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Суд встановив, що 22.03.2023 відповідач направив позивачу Запрошення від 21.03.2023 № 18075/32/24-23 у розгляді справи за актом № 349541 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт в Миколаївській області, відповідно до якого позивачу запропоновано прибути 30.03.2023 у відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області для участі у розгляді справи про допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 14).

Вищезазначене запрошення позивач отримав завчасно, а саме: 28.03.2023, що підтверджується відомостями з вебсайту установи поштового зв`язку за поштовим відправленням (а.с. 16).

Отже, відповідач розглянув справу про скоєння позивачем порушення законодавства про автомобільних транспорт за відсутності уповноваженої особи позивача, який був належним чином і вчасно повідомлений про місце, дату і час цього розгляду.

При цьому суд зазначає, що Порядком № 1567 не встановлено обов`язок органів Укртрансбезпеки виносити постанову про застосування адміністративно-господарського штрафуу день розгляду справи, а отже дата розгляду справи і дата винесення постанови можуть не співпадати.

Тому твердження позивача, що в день винесення оскаржуваної постанови відповідач розглядав відповідну справу, є необґрунтованими і не підтверджуються матеріалами справи.

Поряд з цим, абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Оскаржувана постанова (а.с. 8) складена відповідачем 27.04.2023 складена на підставі Акта № 349541 від 17.01.2023, тобто з порушенням двомісячного терміну.

Порядком № 1567 можливість продовження термінів розгляду справи не предбачено.

Таким чином, Постанова № 336927 винесена з порушенням пункту 25 Порядку № 1567.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При цьому суд врахував, що:

пунктом 25 Порядку № 1567 встановлено строки розгляду справи про правопорушення, а статтею 250 Господарського кодексу України строки застосування адміністративно-господарських санкцій; строки розгляду справи про правопорушення і строки застосування адміністративного-господарських санкцій не є тотожними, вони мають різну правову природу;

сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчасно розглянути справу про правопорушення не можна вважати поважною причиною для їх порушення; відповідач не навів у «відзиві на позов» жодних об`єктивних обставин, які унеможливили вчасний розгляд відповідної справи; крім цього, місто Миколаїв, на території якого знаходиться структурний підрозділ відповідача, який розглядав справу, з 11.11.2022 відноситься до територій можливих бойових дій, а не територій активних бойових дій (Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004).

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Абзацом першим частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Квитанціями від 18.05.2023 (а.с. 1), від 05.06.2023 (а.с. 59) і від 18.05.2023 (а.с. 4) підтверджується понесення позивачем судових витрат на сплату судового збору за подання відповідно адміністративного позову у розмірі 2684,00 грн і заяви про забезпечення позову в розмірі 805,20 гривні. Тому ці суми підлягають відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135; ) про визнання протиправною та скасування постанови від 27.04.2023 № 336927 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.04.2023 № 336927.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135; ) судовий збір у розмірі 3489 (Три тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 01 серпня 2023 року