Справа № 560/12880/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л.

за участі:секретаря судового засідання Свинобой О.В. представника позивача Федорова В.Б. представника відповідача Кота А.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 5104259,40 грн від 13.11.2014 ВП №44949940.

Позов мотивований тим, що позивач не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2014 ВП №44949940 щодо виконання виконавчого листа від 15.09.2014 №751/4384/14 із зазначенням застереження про добровільне виконання рішення в семиденний строк, у зв`язку з чим не міг добровільно виконати рішення суду.

Відповідач не погодився з доводами позивача та просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач повідомив, що матеріали виконавчого провадження №44949940 знищені у зв`язку з закінченням строків зберігання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

06.10.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України (правонаступником є Департамент ДВС України Міністерства юстиції України) прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №44949940 про стягнення солідарно з боржника - ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості в розмірі 51017107,68 грн заборгованості за кредитним договором, 25486,76 грн витрат по сплаті третейського збору за виконавчим листом №751/4384/14, виданого 15.09.2014 Новозаводським районним судом м.Чернігова.

13.11.2014 старшим державним виконавцем на підставі частини першої статті 28 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №606-XIV), прийняв постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 5104259,40 грн у ВП №44949940, в зв`язку з тим, що боржник не виконав у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2014 семиденний строк на самостійне виконання рішення суду.

09.04.2015 державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача у відповідності до пункту 8 частини першої статті 49 Закону №606-XIV в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач оскаржив постанову про стягнення з боржника виконавчого збору до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п`ята статті 25 Закону №606-ХІV).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на державного виконавця був покладений обов`язок надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій покладених Законом на останніх. Така вимога Закону обумовлена, зокрема, тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно знати про строки, протягом яких він може виконати зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №810/5107/14, від 10.05.2018 у справі №826/4030/16 та від 04.07.2019 у справі №826/7561/16.

При цьому, невиконання боржником у встановлений строк рішення суду в добровільному порядку є підставою для примусового виконання такого рішення, що, у свою чергу, тягне за собою застосування санкцій майнового характеру, а саме - стягнення виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження.

Закон № 606-XIV не ставить можливість застосування таких санкцій у залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Така ж позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.12.2021 у справі №640/1213/20.

Водночас, добровільне виконання боржником судового рішення у строк, встановлений статтею 25 Закону №606-XIV, є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Ця норма спрямована на стимулювання добровільного виконання рішень суду та підвищення ефективності виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України №606-XIV відлік строку для добровільного виконання рішення відраховується від дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, проте зі змісту словосполучення "добровільне виконання" прямо випливає обов`язок державного виконавця направити таку постанову боржнику завчасно так, щоб боржник після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження мав можливість виконати рішення добровільно, тобто без настання негативних наслідків у вигляді стягнення з боржника виконавчого збору.

У позовній заяві позивач посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2014 ним отримана не була.

Доказів того, що рекомендований лист разом із постановою про відкриття виконавчого провадження був надісланий та отриманий позивачем, відповідач суду не надав, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, що підтверджується актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 14.09.2019.

У постанові про стягнення виконавчого збору державний виконавець факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження також не зазначив.

Отже, докази на підтвердження того, що позивач мав можливість дізнатися та/або дізнався про прийняття оскаржуваної постанови раніше вказаної позивачем дати (13.07.2023) в матеріалах справи відсутні.

Верховний Суд у постанові від 24.02.2020 у справі №161/18775/17 дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця, оскільки останній не переконався у тому, що направлена кореспонденція була вручена боржнику, що свідчить про незабезпечення боржнику можливості добровільного виконання виконавчого документу у строк, який визначено чинним законодавством. Відтак, позивач, не будучи повідомленим про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього заборгованості, фактично не мав можливості для захисту своїх прав та інтересів.

Подібний висновок вже був висловлений у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №311/464/17 (2-а/311/23/2017), від 04.07.2019 у справі №826/7561/16, від 06.12.2019 у справі №804/11/16.

Враховуючи вказані висновки Верховного Суду та встановлені обставини, у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору, тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги необхідно задоволити.

У зв`язку з задоволення позовних вимог сплачений позивачем судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.11.2014 ВП№44949940.

Стягнути на користь ОСОБА_1 13420,00 грн (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 липня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Січових Стрільців, 73,Київ 1,01001 , код ЄДРПОУ - 00015622)

Головуючий суддя О.Л. Польовий