Справа № 400/3126/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р. № 400/3126/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тесту Позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту Відповідач) про визнання протиправними дій командира військової частини щодо не звільнення його з військової служби; зобов`язання прийняти рішення про звільнення його зі служби на підставі п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачем, починаючи з лютого 2023 року, неодноразово подавалися рапорти на звільнення, оскільки він має дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, а також має на утриманні троє не повнолітніх дітей. Але керівництво військової частини відмовило йому в задоволенні рапорту на звільнення, посилаючись на те, що подані ним документи (на підтвердження обставин справи) мають недоліки, а саме: Акт МСЕК має виправлення, відсутні оригінали свідоцтв про народження дітей. Позивач вважає, що відмова в задоволенні рапорту про звільнення є протиправною та просить суд зобов`язати військову частину звільнити його зі служби на підставі п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ухвалою суду від 04.04.2023 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

08.06.2023 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач зазначає, що відповідно до положень п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Позивач як батько трьох неповнолітніх дітей та чоловік, який має дружину інваліда ІІІ групи, має право на звільнення зі служби, але для реалізації цього права Позивач повинен до рапорту про звільнення подати оригінали відповідних документів (свідоцтва про народження дітей, Акт МСЕК дружини та довідку, що діти перебувають на його утриманні). Окрім того, Рапорт про звільнення повинен бути поданий військовослужбовцем по команді, як це передбачено Статутом та Інструкцією з діловодства. Оскільки Позивачем не дотримано вищезазначених вимог, командиром військової частини прийнято відповідно законне рішення про відмову в задоволенні Рапорту позивача. Відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню (а. с. 53-58).

12.06.2023 року від Позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а. с. 61-65, 73-75) та 13.07.2023 року надійшли додаткові пояснення позивача, де він загострює увагу суду на тому, що виправлення в Довідці МСЕК внесені органом МСЕК, про що свідчить печатка та підпис голови комісії, нової Довідки (без помилок) МСЕК не видає, оскільки довідка видається на бланках суворої звітності. Окрім того, Позивач зазначає, що до свого Рапорту від 27.02.2023 року ним були подані всі документи, у тому числі свідоцтва про народження дітей, Акт МСЕК, свідоцтво багатодітної родини, довідка з місця проживання та про склад сім`ї, але Відповідач не розглянув Рапорт належним чином та тепер безпідставно вимагає довідку про знаходження дітей на його утриманні. Позивач вважає, що подані ним документи до рапорту свідчать про існування у нього права на звільнення, але Відповідач перешкоджає йому у звільнення, приймаючи незаконні відмови.

14.07.20223 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, де зазначено, що для звільнення Позивача зі служби за пп. «г» у нього повинні бути наступні підстави: наявність дружини з інвалідністю І та ІІ групи. У випадку позивача його дружина має інвалідність ІІІ групи, що не є підставою для звільнення.

21.07.2023 року від Позивача надійшли додаткові пояснення на заперечення на відповідь на відзив, де він зазначив, що у відзиві та у запереченнях на відзив представником військової частини не спростовано його твердження, викладені в позовній заяві. Відповідачем не взято до уваги, що на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, що є самостійною підставою для звільнення зі служби, а відтак дії відповідача щодо відмови в задоволенні Рапорту є противоправними (а. с. 98-99).

З`ясував фактичні обставини справи та позиції сторін, дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено:

ОСОБА_1 з 01.05.2022 року призваний Сарненським районним ТЦКСП на військову службу під час загальної мобілізації та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 у званні матрос на посаді майстер - номер обслуги 1-ї реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Позивач з 11.02.2010 року одружений на ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 (а. с. 18).

Дружина позивача ОСОБА_3 має ІІІ групу інвалідності з 01.08.2022 року, інвалідність встановлена до 01.08.2023 року (а. с. 17).

ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 (а. с. 22)); донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 (а. с. 23)); донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 (а. с. 24)).

Подружжя має посвідчення багатодітної родини НОМЕР_5 (а. с. 19).

В матеріалах справи міститься довідка про склад сім`ї, де зазначено, що Позивач проживає разом зі своєю родиною АДРЕСА_3 (а. с. 20).

Старостою Рокитнівської селищної ради надано довідку № 74 від 30.01.2023 року про те, що троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 09.02.2011, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають на утриманні та вихованні ОСОБА_1 (а. с. 21).

Позивачем тричі подавалися Рапорти про звільнення: 25.01.2023 року, 01.02.2023 року, 27.02.2023 року Командиру військової частини НОМЕР_1 (а. с. 25, 29, 36).

Листом від 11.03.2023 року вих № 1482/окп Командир військової частини НОМЕР_1 повідомив позивача про розгляд всіх його звернень та зазначив, що йому відмовлено у задоволенні рапорту про звільнення, через те що зазначені в рапорті причини не є підставою для звільнення зі служби за пп. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (а. с. 41).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року No 1153/2008 (далі «Положення») військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби, думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю, районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем тричі по команді подавалися рапорти про звільнення, крайній раз Рапорт від 27.02.2023 року був розглянутий Відповідачем, але безпідставно та протиправно було прийнято Командиром військової частини рішення про відмову в задоволенні рапорту. Твердження Відповідача про те, що до Рапорту не були надані необхідні документи спростовується наявними у справі копіями рапортів з додатками, які містять вичерпний перелік документів, що підтверджують наявність у Позивач трьох неповнолітніх дітей та дружини інваліда ІІІ групи, що є підставою для звільнення Позивача зі служби

Суд вважає, що тлумачення відповідачем пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, а саме, що підставами для звільнення з військової служби є наявність у дружини/чоловіка військовослужбовця тільки І чи ІІ групи інвалідності є хибним, оскільки змістовний аналіз та викладення вказаної норми є такою, що такі підстави стосуються лише батьків. Що стосується дружини/чоловіка військовослужбовця то достатньою підставою може бути і інша група інвалідності, а саме третя, оскільки відповідно до чинного законодавства в Україні їх всього три - це І, ІІ та ІІІ.

Позивач має право на звільнення у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, та наявності на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а тому суд вважає, з метою ефективного захисту порушеного права Позивача, є всі підстави для зобов`язання відповідача звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження своєї позиції, а викладені правові обґрунтування, на думку суду, є помилковими в силу неправильного тлумачення норм закону.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн (а. с. 1), що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) про визнання протиправними дій командира військової частини щодо не звільнення його з військової служби; зобов`язання прийняти рішення про звільнення його зі служби на підставі п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.07.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська