Справа № 320/21949/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 липня 2023 року м. Київ № 320/21949/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування висновку,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування висновку відповідача від 18.05.2020 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

На адресу суду через засоби поштового зв`язку надійшла заява позивача про поновлення строку подання позовної заяви.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що одноразова грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, в межах двох місяців, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після її надходження в межах та за рахунок коштів, передбаченим державним бюджетом на утримання органів поліції, внаслідок чого позивач чекав отримання одноразової грошової допомоги в розмірі визначеному судом.

При цьому, позивач зазначає, що ГУ НП в Київській області до 03.02.2023 не сповіщав про прийнятий ним висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і про порушене право дізнався лише з листа відповідача від 03.02.2023 і після цього своєчасно звернувся до суду.

Стверджує, що не міг передбачити, що орган держави, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у всіх сферах може порушити права не виконавши судове рішення, а ще додатково прийняти суперечливе рішення, яке вступає в пряме протиріччя з рішенням суду, котре мало бути ним вже виконано.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що предметом даного спору є висновок відповідача про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, прийнятий 18.05.2020.

Таким чином, звернувшись 27.06.2023 до суду з позовом у цій справі, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

У заяві про поновлення пропущених строків позивач зазначив, що ГУ НП в Київській області до 03.02.2023 не сповіщав про прийнятий ним висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і про протиправний прийнятий висновок і про порушене право дізнався лише з листа відповідача від 03.02.2023 і після цього своєчасно звернувся до суду.

Разом з тим, судом встановлено, що вказане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач 12.07.2022 звернувся до відповідача зі скаргою в якій вимагав виконати в повному обсязі резолютивну частину рішення по справі №810/2896/18 та надати копію оскаржуваного висновку.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 12.07.2022 вже знав про прийнятий 18.05.2020 відповідачем висновок.

Внаслідок цього, наведені у заяві позивача пояснення не свідчать про наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на невиконання позивачем вимог ухвал суду від 03.07.2023, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування висновку, - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.