Справа № 420/715/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/715/23
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Одеського державного університету внутрішніх справ щодо не нарахування на не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24.06.2022 року по день набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 червня 2022 року по 18 липня 2022 року включно у розмірі 30000,00 грн;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з 19 липня 2022 року по день набрання рішенням законної сили, у розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 25 квітня 2022 року по 24 травня 2022 року у розмірі 30000,00 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Одеського державного університету внутрішніх справ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплат за службу в нічний час за період з 02 квітня 2022 року по 08 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року по 01 травня 2022 року, 02 травня 2022 року по 08 травня 2022 року, з 09 травня 2022 року по 15 травня 2022 року, з 16 травня 2022 року по 22 травня, з 30 травня 2022 року по 17 липня 2022 року, з 25 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 15 серпня 2022 року по 28 серпня 2022 року;

- зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 02 квітня 2022 по 08 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року по 01 травня 2022 року, з 02 травня 2022 року по 08 травня 2022 року, з 09 травня 2022 року по 15 травня 2022 року, з 16 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 30 травня 2022 року по 17 липня 2022 року, з 25 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 15 серпня 2022 року по 28 серпня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував додаткову винагороду, посилаючись на зміни щодо регулювання питання виплати такої винагороди, що суперечить нормам законодавства, оскільки таке право позивача передбачено нормативно-правовими актами. В той же час, позивач зазначив, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату доплати за службу в нічний час, оскільки наявні графіки обліку робочого часу відповідно до яких позивач у 2022 році відпрацював 107 нічних змін.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що з липня 2022 року відповідачем не приймалися накази про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету та не нараховувалися і, відповідно, не виплачувалися передбачена законодавством додаткова винагорода. На адвокатський запит щодо нарахування та здійснення виплат додаткової винагороди згідно відповіді Одеського державного університету внутрішніх справ від 28.10.2022 р. за № 1/Г-48/зі вони вказують на те, що в жодному нормативному документі не визначено періодів нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, так як вона не входить до складу грошового забезпечення. Відповідач в своїй відповіді посилався також на те, що починаючи з 24 червня 2022 року до моменту реєстрації та оприлюднення тексту Порядку, який буде зареєстровано в Міністерстві юстиції України, поліцейським, відрядженим в порядку статті 71 Закону України «Про національну поліцію», тимчасово припинено нарахування та виплату останньої в строк до реєстрації в Міністерстві юстиції України вказаного Порядку. Такі дії відповідача, на думку апелянта, суперечать нормам законодавства, виходячи з того, що законом чітко визначено право позивача на отримання додаткової винагороди. Посилання відповідача на проект Постанови, який навіть ще не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, не можуть бути підставою для припинення нарахування та виплати додаткової винагороди. Крім того, відповідачем не було виплачено позивачу доплату за службу в нічний час за періоди з 02 по 08 квітня 2022 року, з 25 квітня по 01 травня 2022 року, з 02 по 08 травня 2022 року, з 09 по 15 травня 2022 року, з 16 по 22 травня 2022 року, з 30 травня по 17 липня 2022 року, з 25 по 31 липня 2022 року, з 15 по 28 серпня 2022 року. Апелянт вказує, що є безпідставними доводи суду першої інстанції з приводу того, що позивач не виконує функцій і завдань, покладених на Національну поліцію України. ОСОБА_1 виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ЗУ «Про національну поліцію» та внутрішніми наказами. Апелянт зазначає, що після відрядження до Одеського університету внутрішніх справ позивач продовжував виконувати функції поліцейського, передбачені Законом України «Про національну поліцію». Аналіз викладеного свідчить про те, що позивачу безпідставно не була нарахована та не виплачена додаткова винагорода, у зв`язку із чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення вимог позивача. Також, апелянт вказує, що є доведеним факт чергування позивачем у нічний час.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що за період з 24.02.2022 р. по 23.06.2022 р. ОДУВС здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно усім поліцейським, які в порядку статті 71 Закону України «Про Національну поліцію» займають штатні посади в університеті, у тому числі і позивачу - ОСОБА_1 . Таке нарахування та виплата здійснювалися на підставі наказів ОДУВС, що видавалися в кінці календарного місяця за минувший період. Після надходження 03.03.2022 р. до ОДУВС Доручення МВС України від 28.02.2022 р. № 7251/5/11-2022 «Про невідкладні заходи з організації роботи на додатковому пункті управління» та 23.03.2022 р. листа ГУНП в Одеській області від 23.03.2022 р. № 9/1321 «Про направлення особового складу ОДУВС» наказом ОДУВС № 121 від 24.03.2022 р. «Про направлення поліцейських, які працюють в ОДУВС» з 25.03.2022 р. в оперативне розпорядження начальника ГУНП в Одеській області для участі в забезпеченні публічної безпеки і порядку направлено окремих працівників університету, у тому числі і позивача. 20.04.2022 р. видано наказ ОДУВС № 157 «Про повернення до ОДУВС з ГУНП в Одеській області поліцейських університету, які залучалися до участі в забезпеченні публічної безпеки і порядку». Оскільки згідно довідки про залучення до виконання службових обов`язків з поліцейської діяльності у ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області з 25.03.2022 р. по 15.04.2022 р. майор поліції ОСОБА_2 залучався до виконання обов`язків з поліцейської діяльності, то відповідно до наказу ОДУВС № 164 о/с від 17.06.2022 р. «Про встановлення збільшеної додаткової винагороди за участь поліцейських, з числа поліцейських університету, у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі. Зокрема, позивачу додатково було виплачено 19 973, 00 грн., що підтверджується архівними відомостями (копії наявні в матеріалах справи). Інформація про участь ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у інші періоди, аніж зазначено у вищезгаданій довідці, в ОДУВС відсутня. На виконання постанови № 168 й Порядку та умов № 775 позивачу повністю виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 р. по 30.06.2022 р. включно, що сумарно складає 127 000, 00 гри. Представник відповідача вказує, що на осіб постійного та перемінного складу ОДУВС положення ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» не поширюється, оскільки ними завдання поліції не здійснюються. Умовою виплати додаткової винагороди поліцейським, відрядженим до державних органів, установ та організацій, як у випадку позивача, є залучення таких поліцейських до безпосереднього виконання повноважень поліції. Оскільки щодо ОСОБА_1 відсутня інформація про дотримання такої умови у спірний період, відповідно немає підстав для виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, і це апелянтом не спростовано. Застосування до спірних правовідносин положень Порядку та умов № 775 при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової грошової допомоги відповідає вимогам законності та справедливості, не призводить до порушення принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі та навпаки узгоджується із вищенаведеними рішеннями Конституційного Суду України. Щодо міркувань апелянта про неправильність висновків суду про відмову у позові в частині виплати ОСОБА_1 надбавки за чергування в нічний час, то на переконання ОДУВС, вони є безпідставними. ОСОБА_1 не виплачувалася доплата за службу в нічний час, оскільки до відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку жодних документів по обліку несення служби в нічний час не надходило, а відповідно до порядку № 260 облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за встановленою формою, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу. Тобто для нарахування поліцейським доплати за несення служби у нічний час необхідна наявність 2х документів - графіка нарядів та чергувань, який є підставою для виконання службових обов`язків у нічний час, а також довідки обліку несення служби встановленої форми, яка підтверджує факт виконання поліцейським своїх службових обов`язків у нічний час. Відтак, за відсутності вищезгаданих документів у ОДУВС відсутні й підстави нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час. Представник відповідача вказує, що графіки роботи керівництва курсантських підрозділів не підтверджують факт несення позивачем служби в нічний час, по-перше, за відсутності довідки обліку несення служби, по-друге, такі графіки не затверджувалися ректором ОДУВС. до компетенції якого згідно наказу № 220 від 19.05.2022 р. «Про внесення змін до наказу ОДУВС від 26 березня 2022 року № 126» відноситься затвердження графіків чергувань для осіб, які заступають на добове чергування. З огляду на зазначене, представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 21.06.2021 працює на посаді провідного фахівця факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Одеського державного університету внутрішніх справ (далі ОДУВС).

Наказами Одеського державного університету внутрішніх справ від 29.03.2022 №308, від 27.04.2022 №106 о/с, від 26.05.2022 №145 о/с, від 29.06.2022 №308 було визначено забезпечити виплату додаткової винагороди за період з 24 лютого 2022 року по 23 червня 2022 року у розмірі 30.000 гривень за кожен місяць.

На адвокатський запит представника позивача відповідач листом від 04.11.2022 № 1/Г-54/зі повідомив, що в період з 24 лютого 2022 року по 23 червня 2022 року позивач отримував додаткову винагороду, передбачену постановою №168, про що свідчить його прізвище в списках наказів ОДУВС, а також додаткову доплату за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах за період з 25 березня 2022 року по 15 квітня 2022 року.

Згідно з архівною відомістю №1 за період з лютого 2022 року по жовтень 2022 року позивачу в березні та квітні нарахована додаткова винагорода (ПКМУ 168) по 30000 гривень, в травні відсутня нарахована додаткова винагорода, а в червні додаткова винагорода нарахована у розмірі 60000 гривень. Починаючи з липня, додаткова винагорода (ПКМУ 168) нарахована не була.

Дорученням Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2022 №7251/5/11-2022, передбачено, що ректорам закладів вищої освіти системи МВС відповідно до компетенції забезпечити координацію діяльності ЗВО МВС, узагальнення інформації про залучення наявних сил і засобів до заходів з охорони публічного порядку і безпеки, цивільного захисту населення і оборони України.

Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ №121 від 24.03.2022 позивача направлено з 25.03.2022 в оперативне розпорядження начальника ГУНП в Одеській області для участі в забезпеченні публічної безпеки і порядку на території м. Одеси та Одеської області на час дії воєнного стану в Україні.

Довідкою від 15.04.2022 про залучення до виконання службових обов`язків з поліцейської діяльності у відділі (відділенні) поліції №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підтверджується залучення майора поліції факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Одеського державного університету внутрішніх справ позивача у період з 25.03.2020 до 15.04.2022 до виконання службових обов`язків з поліцейської діяльності в тому числі у нічний час.

Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ №157 від 20.04.2022 позивач з 16.04.2022 вважається таким, що повернутий до ОДУВС з ГУНП в Одеській області.

Згідно з Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ №614 від 08.12.2022 позивачу нараховано та виплачена додаткова винагорода за період з 24.06.2022 до 30.06.2022 у розмірі 7000 грн.

Відповідно до архівної відомості №1 за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року позивачу за червень було також виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь в бойових діях у розмірі 19973 грн.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з 24.06.2022, оскільки матеріалами справи не підтверджено виконання позивачем своїх службових обов`язків у нічний час згідно з графіком роботи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), якою на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України постановив установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, (редакція на момент прийняття постанови). Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 2 п. 1).

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» внесені зміни до Постанови №168.

Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07.07.2022 №793) установлено, що на період дії воєнного стану особам в ній зазначеним, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктами 2-1, 3 постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 775 від 28.11.2022 затверджено Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168 (далі Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що на період дії воєнного стану поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії та заходи), перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, ця винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно пункту 3 Порядку до безпосередньої участі в бойових діях та заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;

2) заходів, пов`язаних з організацією та виконанням розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства;

3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення;

4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів;

6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника;

7) інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 цього пункту, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника, або на яких після деокупації тривають заходи з відновлення виконання завдань поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», згідно плану заходів, затверджених Головою Національної поліції (у період з дня деокупації відповідної території (населеного пункту) до одного місяця).

Відповідно до пункту 7 Порядку виплата додаткової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду, а керівникам органів (підрозділів) поліції, заступникам Голови Національної поліції України - на підставі наказу Голови Національної поліції України або особи, яка виконує його обов`язки. Виплата додаткової винагороди Голові Національної поліції України здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 13 Порядку обрахування часу участі в бойових діях та заходах для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється з урахуванням кількості днів такої участі, а додаткова винагорода до 30 000 гривень виплачується поліцейським із розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з урахування пункту 14 цього Порядку та умов.

Судом встановлено, що позивач з 25.03.2022 р. по 16.04.2022 р. перебував в оперативному розпорядженні начальника ГУНП в Одеській області для участі в забезпеченні публічної безпеки і порядку на території м. Одеси та Одеської області.

За час вказаного періоду позивач залучався до виконання службових обов`язків з поліцейської діяльності 22 рази. З урахуванням цього позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь в бойових діях у розмірі 19 973 грн.

Крім того, судом встановлено, що позивачу згідно з Наказом ОДУВС було встановлено додаткову винагороди за період з 24 лютого 2022 року по 23 червня 2022 року у розмірі 30000 гривень за кожен місяць.

Посилання апелянта на те, що йому не виплачена додаткова винагороди за період з 25 квітня 2022 року по 24 травня 2022 року у розмірі 30000 гривень колегія суддів вважає недоведеними, оскільки в матеріалах справи наявний наказ про нарахування додаткової винагороди за вказаний період, на спростування цього, позивачем не надано доказів.

Крім того, в ході дослідження матеріалів справи, судами встановлено, що додаткова винагорода за березень та квітень наявна у розмірі по 30000 гривень за кожен місяць, а в червні така виплата складала 60000 гривень, що з урахуванням відсутності такої виплати в травні свідчить про виплату в червні додаткової винагороди також і за травень.

Судами також встановлено, що позивач з 17.04.2022 року по теперішній час безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не приймав, не перебував безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з 24.06.2022.

Щодо посилань апелянта на не здійснення доплат за службу в нічний час, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію»», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністра внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 (далі Порядок та умови), поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином, приписами чинного законодавства України чітко визначено, що доплата за службу в нічний час виплачується поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час. При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування такої доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час.

З огляду на наявні в матеріалах справи документи, суд першої інстанції вважав не доведеними фактами, щодо здійснення чергування у нічний час. Так, позивач, стверджуючи про службу в нічний час за період з 02 квітня 2022 по 08 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року по 01 травня 2022 року, з 30 травня 2022 року по 17 липня 2022 року, з 25 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 15 серпня 2022 року по 28 серпня 2022 року, посилається на відповідні графіки. Однак, суд першої інстанції вірно вважав неналежними доказами надані позивачем графіки, оскільки вони затверджені не уповноваженою на це службовою особою.

Крім того, в матеріалах справи відсутні довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до Порядку та умов, якою б було підтверджено виконання поліцейським своїх службових обов`язків у нічний час згідно з графіками.

Також судом встановлено, що в період з 25.03.2020 до 15.04.2022 позивач перебував в оперативному розпорядженні начальника ГУНП в Одеській області та з 01.04.2022 по 15.04.2022 здійснював патрулювання вулиць з 20:00 до 6:00 год. (в нічний час). Вказані обставини унеможливлюють фізичну присутність позивача в приміщеннях університету в період з 02.08.2022 по 08.04.2022, як зазначено в позовних вимогах, з метою несення служби в нічний час відповідно до графіків.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено виконання позивачем своїх службових обов`язків у нічний час згідно з графіком роботи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги у вказаній частині теж не належать до задоволення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик