Справа № 460/3260/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2023 року м. Рівне №460/3260/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокитнівський спецкар`єр"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області Головне управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рокитнівський спецкар`єр» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 26.11.2019 №, від 23.12.2019 №, від 07.02.2020 №, від 25.02.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами проведених відповідачем перевірок прийняті податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких нараховано штраф за затримку реєстрації податкових накладних та відповідно до яких нараховано штраф за затримку сплати грошових зобов`язань. Позивач вказує, що в актах перевірки не конкретизовано згідно якого документу пройшла сплата. Крім того, контролюючий орган не врахував дати отримання податкових повідомлень-рішень, що зумовило визначення неправильної кількості днів затримок та невірного обрахунку штрафних санкцій. Що стосується податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 № та від 07.02.2020 №, яким нараховано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, то позивач наголошує, що в актах не зазначено конкретно що це за податкова накладна, на якого контрагента вона складена, обсяг постачання. Тому, наявна недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення.

Позивач вказує також, що серед податкових накладних, які були несвоєчасно зареєстровані та по яких позивачу було нараховано штрафну санкцію були податкові накладні, які складені на неплатників ПДВ. Редакція пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України з 01.01.2017 звільняє від нарахування штрафних санкцій по порушеннях строків реєстрації податкових накладних, які не надаються отримувачу та які складені на постачання товарів (послуг) для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, податковим повідомленням-рішенням від 21.06.2019 № було застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію ПН №61 від 20.11.2018, №59 від 20.10.2018, №54 від 16.10.2018, №62 від 30.11.2018, які складені не на платників ПДВ. Аналогічна ситуація з ППР від 26.11.2019 №: ПН №36 від 08.04.2019, №36 від 12.09.2019 та №41 від 23.09.2019; ППР від 07.02.2020 №007535104: ПН №22 від 12.11.2019, №21 від 13.11.2019, №38 від 12.11.2019.

Крім того, позивач наголошує, що оскільки штрафні санкції згідно ППР від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 №, від 07.02.2020 № були нараховані з 01.01.2017, на момент набрання чинності Законом №786-ІХ від 14.07.2020 (23.05.2020) перебували у судовому оскарженні, отже на вказані правовідносини поширює свою дію пункт 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України в частині порядку застосування штрафів. Тому, відповідач повинен був здійснити перерахунок штрафу та прийняти нові податкові повідомлення-рішення. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, у порядку п.п. 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку позивача з реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки та за даними Єдиного реєстру податкових накладних зокрема винесене податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2019, № від 26.11.2019, № від 07.02.2020 яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України.

За порушення термінів або відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН штрафні санкції, визначені Податковим кодексом України, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які: звільнені від оподаткування; оподатковуються за нульовою ставкою. Окрім того, єдиними підставами звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). Будь - яких доказів стосовно того, що спірні податкові накладні складені стосовно операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою або звільнені від оподаткування скаржником не надано, відтак підстави для звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не встановлено.

Позивачем не виконано вимоги п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, стосовно наявності двох обов`язкових складових, зокрема, що податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. З огляду на викладене, позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а тому вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень є незаконними та безпідставними. Відповідач просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.05.2020 відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.06.2020.

Підготовчі засідання відкладалися на 14.07.2020, 23.07.2020, на 31.07.2020.

Ухвалою суду від 31.07.2020 провадження у справі №460/3260/20 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в справі №460/5367/20.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень судом про те, що рішення в справі № 460/5367/20 набрало законної сили 27.12.2022, ухвалою суду від 03.01.2023 поновлено провадження у справі №460/3260/20, та призначено підготовче засідання на 26.01.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2023 відкладено розгляд справи на 09.02.2023.

Ухвалою від 09.02.2023, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2023.

Ухвалою суду від 16.03.2023 відкладено розгляд справи на 13.04.2023.

В судовому засіданні 13.04.2023 розгляд справи відкладено на 04.05.2023.

В судовому засіданні 04.05.2023 розгляд справи відкладено на 15.06.2023.

Ухвалою суду від 15.06.2023 розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

02 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафу в розмірі 31206,68 грн за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість (а.с.9 т.1);

№ про застосування штрафу в розмірі 62914,66 грн за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість (а.с.10 т.1).

Вказані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту камеральної перевірки №260/17-00-52-12/03443838 від 10.04.2019 (а.с.139-142 т.1).

Актом камеральної перевірки № 189/17-00-51-04/03443838 від 04.11.2019 встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203, п. 257.5 ст. 257, п.287.3 ст.287, пп.266.10.1 п.266.10 ст.266, п.137.3 ст.137 та п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010р., зокрема позивачем порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання (а.с.51-54 т.1).

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.11.2019 (а.с.34-50 т.1):

№ про застосування штрафу в розмірі 2901,69 грн за затримку сплати грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 29 016,90 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 2715,12 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власника об`єктів нежитлової нерухомості» на суму 13 575,60 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 88,40 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 884 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 6126,88 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 30 634,40 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 6300,00 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем Рентна плата за користування надрами та видобування корисних копалин загальнодержавного значення на суму 63 000,00 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 102 497,53 грн за затримку на сплати грошового зобов`язання за платежем Рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на суму 512 487,65 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 62 542,22 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на суму 625 422,20 грн;

№ про застосування штрафу в розмірі 6924,70 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на суму34623,50 грн.

На підставі акту перевірки №336/17-00-51-04/03443838 від 12.12.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.12.2019 № про застосування штрафу в розмірі 29120,40 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 145 602,00 грн (а.с.55-56 т.1).

На підставі акту перевірки №90/17-00-51- 04/03443838 від 07.02.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області 25.02.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення № застосування штрафу в розмірі 72 528,40 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на суму 362 642,00 грн (а.с.62 т.1).

На підставі акту перевірки №412/17-00-52-12/03443838 від 24.05.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 № про застосування штрафу в розмірі 123403,61 грн за затримку реєстрації податкових накладних (а.с.16-24 т.1).

На підставі висновків акту №190/17-00-51-04/03443838 від 04.11.2019 ГУ ДПС (а.с.143-144 т.1) у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.11.2019 №, відповідно до якого застосовано штраф в розмірі 111742,67 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (а.с.25-33 т.1).

07.02.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу на загальну суму 67 740,51 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (а.с.57-61 т.1).

Дане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акту перевірки №45/17-00-51- 04/03443838 від 22.01.2020 року (а.с.148-153 т.1).

Позивач не погоджується з нарахуванням штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань відповідно до податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 № та №, від 26.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, від 23.12.2019 №, від 25.02.2020 №; та з нарахуванням штрафних санкцій за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на підставі податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 №, від 07.02.2020 №, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Згідно з п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За приписами п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України 57.3. у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.126.1. ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, актами камеральних перевірок встановлено порушення ТОВ «Рокитнівський спецкар`єр» термінів сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, земельного податку з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, орендної плати з юридичних осіб, тому нарахуванням штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань відповідно до податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 № та №, від 26.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, від 23.12.2019 №, від 25.02.2020 № є правомірним та обґрунтованим.

Позивач як на підставу скасування вказаних ППР зазначає, що контролюючий орган не врахував дати отримання податкових повідомлень-рішень, що зумовило визначення неправильної кількості днів затримок та невірного обрахунку штрафних санкцій, оскільки платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а не протягом 10 днів з моменту прийняття податкового повідомлення-рішення, як було зроблено відповідачем.

Суд зазначає, що в актах камеральних перевірок №260/17-00-52-12/03443838 від 10.04.2019 (а.с.139-142 т.1), № 189/17-00-51-04/03443838 від 04.11.2019 (а.с.51-54 т.1), №336/17-00-51-04/03443838 від 12.12.2019 (а.с.55-56 т.1), №90/17-00-51- 04/03443838 від 07.02.2020 (а.с.132-134 т.1) чітко зазначено документ, на підставі якого визначено податкове зобов`язання, його дата (податкова декларація, розрахунок, податкове повідомлення-рішення), термін сплати, сума зобов`язання, дата та сума сплати.

При цьому, на противагу твердженням позивача матеріалами справи підтверджено, що, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 № (термін сплати 01.07.2019), від 02.05.2019 №№ та (термін сплати 12.05.2019), отримані представником товариства Дяковою О.Ф. датою їх прийняття, тому термін сплати був розрахований контролюючим органом саме від моменту вручення ППР, тобто з дати їх прийняття.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Крім того, позивач не навів будь-яких інших обґрунтованих підстав протиправності прийняття податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 № та №, від 26.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, від 23.12.2019 №, від 25.02.2020 №.

Суд зазначає, що згідно розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 02.05.2019 року №, яке оскаржується в даній справі, штрафні санкції в розмірі 31206,68 грн. були нараховані в тому числі у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018 року. Згідно розрахунку штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень від 26.11.2019 року №, №, №, які оскаржуються в даній справі, штрафні санкції були нараховані в тому числі у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 року №, №, №, №. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 №, від 02.05.2019 № були предметом оскарження в справі №460/5367/20.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 у справі №460/5367/20 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнівський спецкар`єр» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Тому, підстав для визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 № та №, від 26.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, від 23.12.2019 №, від 25.02.2020 № немає.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо нарахування штрафних санкцій за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на підставі податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 №, від 07.02.2020 №, суд зазначає наступне.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, у порядку п.п. 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральні перевірки позивача з реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Перевіркою виявлені порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та викладені в актах перевірок №412/17-00-52-12/03443838 від 24.05.2019, №190/17-00-51-04/03443838 від 04.11.2019, №45/17-00-51-04/03443838 від 22.01.2020 року.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до вищевикладеного перевіркою встановлено, що позивачем порушено пункт 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України про що складено акти камеральних перевірок.

За порушення термінів або відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН штрафні санкції, визначені Податковим кодексом України, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які: звільнені від оподаткування; оподатковуються за нульовою ставкою.

Окрім того, єдиними підставами звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17.

При цьому, стаття 195 ПК України визначає перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а стаття 197 ПК України - перелік операцій, що звільнені від оподаткування.

Будь - яких доказів стосовно того, що спірні податкові накладні складені стосовно операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою або звільнені від оподаткування скаржником не надано, відтак підстави для звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не встановлено.

З огляду на викладене, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення, яким застосовано штраф у розмірі є незаконними та безпідставними.

Щодо посилання товариства на подання на реєстрацію податкових накладних з умовним ІПН «00» для неплатника ПДВ (а.с. 16-21, 25-30, 34-38 т.2), відповідно до пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015, а відтак звільнення від відповідальності, суд оцінює критично.

Відповідно до п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;2) в операціях, звільнених від оподаткування;3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Жодної із перелічених ознак не містять податкові накладні з умовним ІПН «00» для неплатника ПДВ.

Зокрема відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 03.04.2020 року у справі № 820/2294/18 положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17.

Застосування правової позиції, що наведена у постановах Верховного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 640/7353/19, від 11 лютого 2020 року у справі № 520/8489/19. підлягає застосовування у справі з огляду на наступне.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками ПДВ електронними документами.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.п. «а», «б», «в» п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, ввезення товарів на митну територію України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше : а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (далі - ПН), зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

ПН, які не надаються покупцю, а також ПН, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Датою та часом надання ПНРК в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така ПН вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Реєстрація ПНРК до ПН у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків : для ПНРК до ПН, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для ПНРК до ПН, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до ПН, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до ПН отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх ПНРК до таких ПН в ЄРПН. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, коли законодавець виокремлює податкові накладні, які не надаються покупцю, та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, ним застосовується слово «а також», разом з тим, п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України містить інші правові норми.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Відповідно до пункту 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 року № 1307, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за №137/28267 (далі Порядок № 1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань згідно з пунктом 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної ПН у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки : 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.199.1 ст.199 ПК України; 3 - у разі складання зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у п.15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

У разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, у графі «Отримувач (покупець)» зазначається «Неплатник», а у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН « 00», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється.

Згідно з п. 3 Порядку № 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Зі змісту податкових накладних/розрахунків коригування, які були предметом камеральної перевірки та порушення строків реєстрації яких зафіксовано в акті перевірки, вбачається, що податкові накладні з умовним ІПН «00» для неплатника ПДВ складені з позначкою «Х» в графі «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)», а у їх верхній лівій частині зазначено тип причини « 02» (а.с. 16-21, 25-30, 34-38 т.2).

Відповідно до п.16 Порядку № 1307, таблична частина податкової накладної складається з двох розділів : А і Б.

Відповідно у графі 8 розділу Б зазначається код ставки, яка допоможе розпізнати, як оподатковуються товари/послуги.

Згідно п.16 Порядку № 1307, до розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг, зокрема, до графи 8 - код ставки ПДВ, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

У графі 8 зазначається код ставки : 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

До графи 9 - код пільги.

Графа 9 заповнюється у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, звільнених від оподаткування ПДВ.

У графі 9 зазначається код відповідної пільги з ПДВ згідно з Довідниками податкових пільг (Довідник податкових пільг, що є втратами доходів бюджету, або Довідник інших податкових пільг), які затверджені ДФС станом на дату складання ПН.

У разі здійснення пільгових операцій, які не внесені до вказаних довідників (у зв`язку із запровадженням нової пільги) станом на дату складання податкової накладної, у графі 9 проставляється умовний код «99999999», а у відведеному полі зазначаються відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи ПК України та/або міжнародного договору (угоди), якими передбачено звільнення від оподаткування.

До графи 10 - обсяг постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ.

У графі 10 зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань.

З аналізу податкових накладних, які є предметом дослідження у даній справі, вбачається, що позивачем у рядку ІІ розділу А відображено загальну суму ПДВ за основною ставкою, у рядку V відображено обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20), однак рядки VII-IX розділу А не заповнені.

Згідно абз.8-10 п.п.10 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, до розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така ПН, а саме у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ; у рядках II-IV зазначаються суми ПДВ, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI.

Абзацом 7 п.п.10 п.16 цього Порядку передбачено, що у клітинках ПН, які не підлягають заповненню, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

Отже, заповнюючи графи I-VI Розділу А податкових накладних, позивач задекларував, що його операції, оподатковуються ПДВ.

Позивачем не виконано вимоги п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, стосовно наявності двох обов`язкових складових, зокрема, що податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Щодо посилань позивача на необхідність застосування п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, суд зазначає наступне.

23 травня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року №466-IX (далі - Закон №466-IX), яким доповнено підрозділ 2 розділу XX Перехідні положення ПК України пунктом 73, відповідно до якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість - за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку передбаченого статтею 201 цього Кодексу податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Законом України від 14 липня 2020 року № 786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб -підприємців» (далі - Закон № 786-ІХ), який набрав чинності 8 серпня 2020 року, внесено зміни до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України, а саме: в абзаці першому після слів та цифр «відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201,4 статті 201 цього Кодексу» доповнено словами «та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної», а слова і цифри «до 31 грудня 2019 року» замінено словами «до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або»; в абзаці першому цифри і слова « 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень» замінено цифрами і словами « 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень»; в абзаці другому цифри і слова « 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень» замінено цифрами і словами « 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень».

Питання застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом. Практика суду щодо тлумачення законодавчої норми є сталою і полягає, зокрема, у наступному: 1) законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом; 2) законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.

Наведений підхід висловлено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 440/813/19; від 17 липня 2020 року у справі № 640/5138/19; від 10 серпня 2020 року у справі № 640/6528/19; від 06 серпня 2020 року у справі № 200/7002/19-а; від 10 вересня 2020 року у справі № 520/3188/19; від 11 листопада 2020 року у справі № 160/1553/19; від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19, на неврахування яких судом апеляційної інстанції також вказує позивач у касаційній скарзі.

Таким чином, для здійснення перерахунку штрафних санкцій за правилами пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України необхідно, щоб таке зобов`язання відповідало наступній сукупності умов: 1) штрафні санкції мають бути нараховані за несвоєчасну реєстрацію або відсутність реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу; 2) штрафні санкції мають бути нараховані у період з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ; 3) відповідне податкове повідомлення-рішення станом на 23 травня 2020 року перебуває у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір); 4) грошове зобов`язання за таким податковим повідомленням-рішенням не сплачено станом на 23 травня 2020 року.

Зокрема, податковим повідомленням-рішенням від 21.06.2019 № було застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, в тому числі ПН №61 від 20.11.2018, №59 від 20.10.2018, №54 від 16.10.2018, №62 від 30.11.2018, які складені не на платників ПДВ. Аналогічна ситуація з ППР від 26.11.2019 №: ПН №36 від 08.04.2019, №36 від 12.09.2019 та №41 від 23.09.2019; ППР від 07.02.2020 №007535104: ПН №22 від 12.11.2019, №21 від 13.11.2019, №38 від 12.11.2019.

Вказані податкові накладні були складені за операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю).

Таким чином, станом на 23.05.2020 (дата набрання чинності Законом №466-ІХ) у спірних правовідносинах виконувалися умови, передбачені абз.2 підр.2 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України: штраф застосовано у період з 01.01.2017 до 23.05.2020 за операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю); грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями були неузгодженими внаслідок процедури судового оскарження та не сплачені.

Отже, Головне управління ДПС у Рівненській області зобов`язане в силу прямої вказівки в абз.3 п.73 підр.2 розд.XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України здійснити перерахунок суми штрафу по вказаних податкових накладних і надіслати (вручити) ТОВ «Рокитнівський спецкар`єр» нові податкове повідомлення-рішення.

Зазначених дій відповідач не вчинив, право позивача на зменшення розміру штрафних санкцій порушив.

Водночас, право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення.

Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Тому, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 №, від 26.11.2019 №, від 07.02.2020 №007535104.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупності викладених обставин, позов підлягає задоволенню частково.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено відповідно до платіжного доручення №371 від 27.03.2020 судовий збір в сумі 10331,30 грн, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача в пропорційному розмірі відповідно до задоволених позовних вимог в розмірі 4543,30 грн (302886,79 грн. х 1,5%).

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнівський спецкар`єр» до Головного управління ДФС в Рівненській області та Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Рівненській області від 21.06.2019 №, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Рівненській області від 26.11.2019 №, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Рівненській області від 07.02.2020 №007535104.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнівський спецкар`єр» до Головного управління ДФС в Рівненській області та Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 № та №, від 26.11.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, від 23.12.2019 №, від 25.02.2020 № відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнівський спецкар`єр» судовий збір в розмірі 4543,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 липня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокитнівський спецкар`єр" (вул. І.Франка,101,с. Рокитне,Рокитнівський район, Рівненська область,34208, ЄДРПОУ/РНОКПП 03443838)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська область,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) Відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська,12,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 39394217)

Суддя Н.В. Друзенко