Справа № 200/2823/23
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року Справа№200/2823/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2023 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві в призначенні пенсії;

скасування рішення відповідача від 26 травня 2023 року № 984;

зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію на підставі частини третьої статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з 18 травня 2023 року;

зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи з 01 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 березня 2020 року по 18 травня 2023 року з урахуванням заробітної плати за вказаний період;

зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період навчання з 01 вересня 1998 року по 04 червня 2002 року у Селидівському гірничому технікумі.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи через несплату єдиного внеску. Позивач зазначає, що обов`язок сплати єдиного внеску покладено на роботодавця, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому відмова відповідача щодо включення до пільгового стажу періодів, за які не сплачувалися єдиний внесок, є протиправною.

Неправомірність зарахування періоду навчання обґрунтовано посиланням на приписи Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 № 590.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21 липня 2023 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених в оскаржуваному рішенні відповідача. Крім того, додатково обґрунтовує підстави незарахування до пільгового стажу періоду навчання з посиланням на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 643/11758/16-а, від 10 жовтня 2019 року у справі № 676/5212/17.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

18 травня 2023 року через веб-портал позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 травня 2023 року № 84 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішенням визначено, що пільговий стаж становить 20 років 02 місяці 11 днів, у тому числі на провідних професіях 14 років 4 місяці 08 днів.

Згідно з рішенням до пільгового стажу не зараховано період роботи з 16 грудня 2009 року по 21 травня 2010 року.

Окремо цей період позивач не визначив як спірний, але, враховуючи, що останній просить визнати протиправним та скасувати рішення, яким відмовлено у зарахуванні цього періоду, то суд вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача підлягає розгляду правомірність незарахування цього періоду.

Крім того, спірними позивач визначає періоди роботи з 01 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 березня 2020 року по 18 травня 2023 року, а також період навчання з 01 вересня 1998 року по 04 червня 2002 року.

Проте за відомостями форми РС-право період з 01 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року зараховано до пільгового підземного стажу в повному обсязі, а тому немає підстав вважати його спірним.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд доходить таких висновків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058 пенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років або працівники провідних професій за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Записами № 22, 23 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2001 року встановлено, що 16 грудня 2009 року ОСОБА_1 прийнято до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепроходка» прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею; 21 травня 2010 року - звільнено за власним бажанням.

Ці записи відповідають періоду з 16 грудня 2009 року по 21 травня 2010 року, який не зараховано до пільгового стажу, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

На підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надана довідка від 03 грудня 2013 року № 124.

Відомості вказаної довідки не враховано відповідачем, оскільки вона в порушення вимог Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), містить підпис лише керівника товариства.

Разом з тим інформація щодо періоду роботи, зазначена в трудовій книжці, кореспондується з інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5), вказаний період визначено як пільговий відповідно до коду ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах […]), окрім лютого 2010 року.

Формою ОК-5 лютий 2010 року не визначено як пільговий період, що суперечить відомостям довідки про підземні спуски від 03 грудня 2013 року № 123, згідно з якою у лютому 2010 року позивач здійснив 20 спусків. Оскільки довідка від 03 грудня 2013 року № 123 оформлена з порушенням встановленого порядку лише за підписом керівника товариства, то суд надає перевагу індивідуальним відомостям про застраховану особу.

А тому на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає необхідним зарахувати до пільгового підземного стажу періоди роботи з 16 грудня 2009 року по 31 січня 2010 року, з 01 березня 2010 року по 21 травня 2010 року на підставі записів трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Записом № 24 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2001 року встановлено, що 31 травня 2010 року позивача прийнято до відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті. Запис про звільнення відсутній в трудовій книжці, наданій суду.

Станом на 18 травня 2023 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії) позивач продовжував працювати, що підтверджується протоколом призначення пенсії від 26 травня 2023 року.

Цей запис охоплює спірний період з 01 березня 2020 року по 18 травня 2023 року.

За відомостями форми РС-право цей період зараховано до пільгового підземного стажу за виключенням періодів з 01 квітня 2021 року по 05 квітня 2021 року, 01 лютого 2022 року (1 день), з 01 квітня 2022 року по 04 квітня 2022 року, з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року.

Підстави незарахування цих періодів відповідачем не обґрунтовано.

За відомостями довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової крижки або відсутніх записів у ній від 10 травня 2023 року № 68 позивач в квітні 2021 року знаходився 5 днів у безкоштовній відпустці, в лютому 2022 року 1 день, у квітні 2022 року 4 дня; у період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року спусків немає.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

Оскільки доказів пов`язаності/непов`язаності відпусток без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю суду не надано, то суд виходить з інформації, зазначеної в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5).

За інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5), 30 днів квітня 2021 року, 28 днів лютого 2022 року, 30 днів квітня 2022 року, тобто повні місяці, визначено як пільгові періоди відповідно до коду ЗП3014А2 (працівники провідних професій […]).

З огляду на вказані обставини суд вважає, що періоди з 01 квітня 2021 року по 05 квітня 2021 року, 01 лютого 2022 року (1 день), з 01 квітня 2022 року по 04 квітня 2022 року підлягають зарахуванню до пільгового підземного стажу, оскільки не перевищують 1 місяць в календарному році.

Оскільки в травні 2022 року спуски відсутні та формою ОК-5 зазначений місяць не віднесено до пільгового, то його правомірно не зараховано відповідачем до пільгового стажу.

Доводи позивача про те, що період роботи не зараховано у зв`язку з несплатою страхових внесків, не підтверджуються обставинами справи, оскільки б у такому випадку весь період не було б зараховано не лише до пільгового, але й страхового стажу.

Щодо вимоги позивача про зарахування до його страхового та пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1998 року по 04 червня 2002 року у Селидівському гірничому технікумі.

Визначений позивачем період навчання підтверджено довідкою від 16 серпня 2022 року № 02/56.

За відомостями форми РС-право період навчання розбито на окремі періоди: з 01 вересня 1998 року по 24 грудня 2001 року зараховано до страхового стажу як навчання у вищих/середніх навчальних закладах; з 25 грудня 2001 року по 27 лютого 2002 року, з 28 лютого 2002 року по 20 березня 2002 року - до пільгового підземного; з 21 березня 2002 року по 24 травня 2002 року - до страхового стажу; з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року не зараховано, ані до страхового, ані до пільгового; з 30 травня 2002 року по 04 червня 2002 року зараховано до страхового стажу як проходження військової строкової служби.

Зарахування періодів з 25 грудня 2001 року по 27 лютого 2002 року, з 28 лютого 2002 року по 20 березня 2002 року до пільгового підземного стажу обумовлено проходженням виробничої практики на підземних роботах, що підтверджується записами трудової книжки та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової крижки або відсутніх записів у ній від 12 серпня 2022 року № 1-880.

Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

З огляду на цю норму відповідачем протиправно не зараховано період з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року до страхового стажу позивача.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98 ВР (далі Закон № 103/98 ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Проте вказана норма в цій справі застосуванню не підлягає, оскільки позивач згідно з частиною першою статті 41, частиною першою статті 43 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII в редакції, яка діяла на період навчання, навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, до яких технікум не відносився.

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 643/11758/16-а, від 10 жовтня 2019 року у справі № 676/5212/17.

З огляду на це відповідачем правомірно не зараховано до пільгового підземного стажу періоди навчання з 01 вересня 1998 року по 24 грудня 2001 року; з 21 березня 2002 року по 24 травня 2002 року; з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року.

Доводи позивача про неправомірність зарахування періоду навчання з посиланням на приписи Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 № 590, суд не приймає до уваги, оскільки дія вказаного положення на спірні відносини не поширюється.

За відомостями військового квитка серії НОМЕР_2 період проходження військової служби та навчання збігаються з 30 травня 2002 року по 04 червня 2002 року. Оскільки страховий стаж, за загальним правилом, враховується в одинарному розмірі, то правомірно його зарахування до страхового стажу лише в частині одного періоду - військової служби з 30 травня 2002 року по 09 жовтня 2003 року.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в редакції прийняття, яка була чинною на час проходження військової служби позивачем, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи за спеціальністю незалежно від часу та періоду працевлаштування за спеціальністю.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_3 від 24 травня 2002 року позивач отримав спеціальність «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв».

Отже, період з 30 травня 2002 року по 04 червня 2002 року, а також з метою ефективного захисту прав позивача на підставі частини другої статті 9 КАС України і період військової служби з 05 червня 2002 року по 09 жовтня 2003 року підлягає зарахуванню до стажу роботи за спеціальністю, до якого можна віднести, зокрема, період працевлаштування з 25 травня 2006 року по 30 квітня 2008 року за професією електрослюсаря підземного, що охоплюється отриманою спеціальністю.

Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 20 січня 1992 року № 8 (далі Роз`яснення № 8) передбачено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідачем визначено, що пільговий стаж роботи позивача становить 20 років 02 місяці 11 днів, тобто не менше 10 років стажу роботи, що дає право на обчислення стажу з урахуванням Роз`яснення № 8.

Відповідачем ані при призначенні пенсії позивачеві, ані при перерахунку кратність обчислення стажу не застосовувалась.

Тому з урахуванням встановлених обставин та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає, що Роз`яснення № 8 повинно бути застосовано при призначенні пенсії в частині додаткового зарахування місяців роботи: за 1 рік роботи 3 місяці - для періодів на підземних роботах, але за провідними професіями (ст. 14-20), як кожний повний рік за 9 місяців на підземних роботах (ст. 14-25).

Підсумовуючи викладене, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку про задоволення первісної вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 26 травня 2023 року № 984 про відмову у призначенні позивачеві пенсії.

Вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві в призначенні пенсії поглинається вимогою про визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду України і задоволенню не підлягає.

З урахуванням змісту статті 81 Закону № 1788-XII похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18 травня 2023 року про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року; до пільгового підземного стажу періодів роботи з 16 грудня 2009 року по 31 січня 2010 року; з 01 березня 2010 року по 21 травня 2010 року; з 01 квітня 2021 року по 05 квітня 2021 року; 01 лютого 2022 року (1 день); з 01 квітня 2022 року по 04 квітня 2022 року; з 30 травня 2002 року по 04 червня 2002 року; з 05 червня 2002 року по 09 жовтня 2003 року та із застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 20 січня 1992 року № 8.

Вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи з урахуванням заробітної плати є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки позивачеві пенсія ще не призначена.

Вимоги про зарахування спірних періодів до страхового стажу, окрім періоду з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року, не підтверджено матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 травня 2023 року № 984 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 18 травня 2023 року про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду з 25 травня 2002 року по 29 травня 2002 року; до пільгового підземного стажу періодів роботи з 16 грудня 2009 року по 31 січня 2010 року; з 01 березня 2010 року по 21 травня 2010 року; з 01 квітня 2021 року по 05 квітня 2021 року; 01 лютого 2022 року (1 день); з 01 квітня 2022 року по 04 квітня 2022 року; з 30 травня 2002 року по 04 червня 2002 року; з 05 червня 2002 року по 09 жовтня 2003 року та із застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 20 січня 1992 року № 8.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 500 (п`ятсот) гривень.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, то вона погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 серпня 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська