Справа № 200/16782/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року справа №200/16782/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року у справі № 200/16782/21 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом Ухова Романа Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період часу з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно; стягнути індексацію грошового забезпечення за період часу з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно; визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017-2019 роки загальною кількістю 45 діб у розмірі 26375 грн 85 коп.; стягнути відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року компенсацію за невикористані дні щорічних додаткових оплачуваних відпусток, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017-2019 роки загальною кількістю 45 діб у розмірі 26375 грн 85 копійок; визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 3 діб у розмірі 1758 грн 39 коп.; стягнути відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 3 діб у розмірі 1758 грн. 39 коп.; визнати протиправним дії щодо виплати одноразової допомоги при звільненні у розмірах менших ніж передбачено законом; стягнути недоплачену частину одноразової допомоги при звільненні у розмірі 8019 грн. 33 коп.; визнати протиправним дії щодо відрахування коштів із грошового забезпечення за 9 діб щорічної оплачуваної відпустки у 2019 році у розмірі 3161 грн. 16 коп. без винесення відповідного наказу, розпорядження або рішення; стягнути протиправно утримані кошти з грошового забезпечення за 9 діб щорічної оплачуваної відпустки у 2019 році у розмірі 3161 грн 16 коп.; визнати протиправним бездіяльність щодо невиплати винагороди за участь в антитерористичній операції за період листопад 2015 року - липень 2016 року включно, липень 2017 року та дії щодо здійснення виплати такої винагороди у розмірах менших ніж передбачено нормативно - правовими актами за листопад 2016 року, квітень - травень 2017 року, серпень 2017 року - березень 2018 року; стягнути недоплачені та невиплачені кошти у якості винагороди за участь у антитерористичній операції на загальну суму 18478 грн 70 коп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з листопада 2015 року по жовтень 2017 року та невиплати при звільненні грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з листопада 2015 року по жовтень 2017 року; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні основної відпустки за 2015 рік в кількості 3 діб; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017, 2018, 2019 роки в кількості 45 днів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, через порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2015, 2017-2019 роки, оскільки п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено компенсацію щорічної відпустки, невикористаної в році звільнення.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.08.2015 є учасником бойових дій згідно з рішенням комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ від 24.04.2015 № 13/І/V/4.

Витягом із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 № 348 підтверджується залучення ОСОБА_1 до участі у проведенні антитерористичної операції з 07.11.2015 та вибуття відповідно до наказу від 30.04.2018 № 120дск.

Відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_1 , позивач у період з 01.03.2009 до 22.10.2019 проходив службу в ОВС на посадах молодшого начальницького складу та в Національній поліції на посадах молодшого складу .

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.11.2015 (№ 14 о/с) позивача призначено поліцейським Дружківського відділення поліції Артемівського відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.10.2019 (№ 443 о/с) позивач з 22.10.2019 звільнений зі служби за власним бажанням з посади поліцейського ізолятору тимчасового тримання № 5 Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Вислуга років складає 11 років 07 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні - 19 років 03 місяці 11 днів. Зазначено про зайво використану відпустку за 2019 рік в кількості 9 діб.

Згідно з наказом від 12.09.2019 № 327 о/с позивачу надано щорічну чергову оплачувану відпустку терміном 36 діб з 02 вересня 2019 року по 07 жовтня 2019 року.

Довідкою від 11.10.2021 № 1436 відповідачем повідомлено, що ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 23985,28 грн із розрахунку: посадовий оклад 1700,00 грн + оклад за спеціальне звання 1000,00 грн + надбавка за вислугу років (25%) 675,00 грн + надбавка за спеціальні умови проходження служби (40%) 1350,00 + премія (84,591%) 3996,93 грн = 8721,93 грн* 25% * 11 років.

У довідці від 28.09.2021 № 3682/12/03-2021 відповідач повідомив, що, оскільки за період 2015, 2017-2019 роки позивач не звертався з рапортами щодо надання додаткової відпустки як учаснику бойових дій, законні підстави для здійснення обрахування компенсації за невикористану додаткову відпустку неможливо, оскільки дана додаткова відпустка не переноситься на інший період (продовжується) у разі хвороби працівника, не переноситься на наступний календарний рік, не ділиться на частини та не замінюється грошовою компенсацією.

Також згідно з довідкою від 28.09.2021 № 3681/12/03-2021 невикористана частина чергової оплачуваної відпустки старшого сержанта поліції ОСОБА_1 станом на день звільнення 22.10.2019 складала 3 доби за 2015 рік.

Відповідно до довідки № 1439 від 11.10.2021 середньомісячний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 складає 10587,2 грн, середньоденний розмір грошового забезпечення складає 347,12 грн.

Позивачу здійснено індексацію грошового забезпечення з листопада 2017 року по жовтень 2019 року відповідно до наданих відповідачем довідок №№ 1432-1435, 1438 від 11.10.2021 про нараховане і виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 28.12.2021 № 1937 позивачу сплачено винагороду за безпосередню участь в АТО пропорційно дням його безпосередньої участі із розрахунку 1200 грн на місяць відповідно до п. 1 постанови КМУ від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» та виданого наказу МВС України від 06.04.2016 № 259 «Про затвердження Інструкції про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».

За ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

За ст. 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Згідно ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

За ч. 2 статті 92 Закону № 580 поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно статті 93 Закону № 580 поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

За абз. 8 пункту 8 Розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260), виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

В ч. 10 статті 93 Закону № 580, абз. 8 пункту 8 Розділу III Порядку № 260 йдеться про невикористану в році звільнення відпустку» без вказівки на її вид (основна чи додаткова).

За ч.ч. 1, 2 статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно ст. 162 Закону № 580 учасникам бойових дій, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

За ч. 1 статті 4 Закону України «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР) установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

За ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Отже, у випадку звільнення поліцейських - учасників бойових дій - їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та статтею 12 Закону № 3551-ХІІ, що узгоджується з правовою позицією в постанові Верховного суду від 4 квітня 2018 року у справі № 805/5111/15-а.

За правовою позицією Верховного суду в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18 з огляду на неврегулювання положеннями Закону № 580 та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом МВС України від 6 квітня 2016 року № 260, питання компенсації не відбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню загальні положення Кодексу законів про працю України (КЗпП України), Закону України «Про відпустки», Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Згідно ч. 1 статті КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

За ст. 24 Закону № 504/96-ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно статті 4 Закону Закон № 504/96-ВР до щорічних відпусток належать додаткові відпустки, передбачені законодавством, зокрема додаткова відпустка учасникам бойових дій із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік. В разі невикористання такої відпустки особою, яка має право на таку відпустку, їй повинна виплачуватися грошова компенсація.

За матеріалами справи позивач під час проходження служби не використав додаткову відпустку учасника бойових дій за 2015, 2017-2019 роки, грошову компенсацію не отримав, тому на час прийняття наказу про звільнення позивача, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом враховано правову позицію Верховного суду в постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18, від 4 квітня 2018 року у справі № 805/5111/15-а та Великої Палати Верховного суду в постанові від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19.

Посилання відповідача на те, що позивач під час проходження служби в спірний період не звертався з відповідними рапортами щодо надання йому додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, не звільняє відповідача від обов`язку виплатити компенсацію таких відпусток.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо невиплати при звільненні грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015, 2017, 2018, 2019 роки в кількості 45 днів.

В решті рішення суду не оскаржене.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року у справі № 200/16782/21 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 31 липня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв