Справа № 420/9553/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9553/23
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не нарахування ОСОБА_2 з 01.07.2021 року в повному розмірі доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови №713 у повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_2 , не проведення нарахування та несплати суми індексації з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року, нарахування в заниженому розмірі та не виплата суми індексації з 01.03.2023 року по 31.05.2023 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром суму індексації з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року на суму підвищення пенсії, установлених постановами Кабінету Міністрів України: постанови КМУ №124 від 20 лютого 2019 року, №251 від 1 квітня 2020 року; № 127 від 22 лютого 2021 року; №118 від 16.02.2022 року; №168 від 16.02.2023 року без застосування максимальним розміром пенсії у розмірі - 90% грошового забезпечення з врахуванням (надбавок, доплат, підвищень) та суми індексації з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не нарахування ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії з 01.12.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії у повному обсязі з 01.12.2019 року;

- судові витрати та витрати на правову допомогу віднести за рахунок ГУ ПФУ в Херсонській області.

14 червня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про закриття провадження у справі 420/9553/23 у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про закриття провадження у справі 420/9553/23 задоволено. Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду на 26 липня 2023 року о 10:00.

Відповідно до п.11 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З матеріалів справи вбачається, що позов до суду пред`явлено ОСОБА_2 , який є чоловіком скаржниці, вимоги позивача стосуються виплат у зв`язку з не проведенням нарахування та несплати суми індексації та доплат його пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 не є учасником (суб`єктом) правовідносин, щодо нарахування доплати до пенсії, прийнята судом першої інстанції ухвала про закриття провадження не містила прямого висновку про права або обов`язки апелянта, тому вона не має права на апеляційне оскарження зазначеного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 305, 321, 325 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.07.2023 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик