Справа № 620/6639/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/6639/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.02.2023 про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача призначити з 26.01.2023 пенсію за віком в середніх розмірах за відповідною посадою відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період її роботи в органах державної податкової служби з 01.03.1994 по 30.05.2000, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 26.01.2023 №01-33/1, від 26.01.2023 №01-33/2, виданих Управлінням Державної казначейської служби України у Менському районі Чернігівської області.

Позов мотивовано тим, що не врахування відповідачем стажу державної служби та відмова у призначенні пенсії за віком у відповідності до статті 37 Закону від 16.12.1993 №723-ХІІ «Про державну службу» є протиправним та порушують право позивача на соціальний захист у старості та отримання належного пенсійного забезпечення.

Суд ухвалою від 05.06.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.01.2023.

26.01.2023 позивачка звернулась до Головного управління ПФУ у Чернігівській області із заявою про призначення пенсії в середніх розмірах по відповідній посаді відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

До вказаної заяви були додані копії трудової книжки та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця: від 26.01.2023 №01-33/1, №01-33/2 та №01-33/3, виданих Управлінням Державної казначейської служби України у Менському районі Чернігівській області.

За результатами розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення від 24.02.2023, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» періоду роботи з 01.03.1994 по 30.05.2000. Зазначено, що стаж державної служби станом на 01.05.2016 складає 15 років 10 місяців 29 днів.

Вважаючи зазначене вище рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з таких джерел права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII «Про державну службу» (надалі - Закон №889), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Стаття 25 Закону №3723 визначає класифікацію посад державних службовців та встановлює сім категорій посад в залежності від організаційно-правового рівня органу, який приймає їх на роботу, обсягу і характеру компетенції на конкретній посаді, ролі і місця посади в структурі державного органу.

Крім того, статтею 25 Закону №3723 передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до зазначеної правової норми Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 №503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань, віднесено до певних категорій посад державних службовців, зокрема:

до п`ятої категорії посад державних службовців віднесено посади начальників управлінь, самостійних відділів, їх заступників, начальників відділів (підвідділів) та їх заступників у складі управлінь, самостійних відділів державних податкових адміністрацій в областях, містах Києві та Севастополі; заступників начальників управлінь, самостійних відділів Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим, начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів та їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя) з чисельністю населення понад 1 млн. чоловік та у містах поза групою за оплатою праці працівників;

до шостої категорії посад державних службовців віднесено посади начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів. їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі; начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів та їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у містах т міст Києва та Севастополя), віднесених до І, II, III груп за оплатою праці працівників, спеціалістів державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя) з чисельністю населення понад 1 млн. чоловік та у містах поза групою за оплатою праці працівників;

до сьомої категорії посад державних службовців віднесено посади спеціалістів державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі; спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя), віднесених до I, II, ПІ груп за оплатою праці працівників.

Положеннями частини першої статті 37 Закону №3723 установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями. - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З аналізу викладених норм права випливає, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця набуває особа при наявності певних умов: досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу та відповідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, лише за наявності зазначених умов та їх сукупності за особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, які в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

У відповідності до вимог пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Частиною 18 статті 37 Закону №3723 визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховуються до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус, державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період моєї роботи у податковій службі був Закон України від 04.12.1990 №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509).

Так, відповідно до статей 1, 2 Закону №509 (в редакції, чинній на час роботи) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Відповідно до частини шостої статті 15 цього Закону посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби І рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби І рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби І рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723.

Іншим спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб контролюючих органів є Податковий кодекс України.

Пунктом 342.4. статті 342 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів відповідно до пункту 344.1 статті 344 ПК України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом. Посадовим особам контролюючих органів у період роботи в цих органах пенсії, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються.

До набрання чинності Законом №889 стаж державної служби обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання до додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Положеннями пункту І Порядку №283 передбачено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх спраЕ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспсцтрансслужби, державної податкової та контрольно- ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Крім того, пунктом 3 Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Разом з тим, відповідно до записів у трудовій книжці сер. НОМЕР_1 з 01.03.1994 позивача було призначено на посаду старшого держподатінспектора відділу обліку і звітності Держподатінспекції по Менському району (запис №9).

06.07.1994 позивачем прийнята Присяга державного службовця (запис №10).

30.11.1994 - присвоєно спеціальне звання - інспектора податкової служби ІІ рангу (запис №11); 24.02.2000 - присвоєно 11-й ранг державного службовця (запис №16).

В подальшому з 03.07.2000 по 25.01.2023 позивач працювала в Державній казначейській службі у Менському районі і під час проходження державної служби їй були присвоєні такі ранги:

15.12.2008 - 10-й ранг державного службовця (запис №22 трудової книжки); 16.12.2010 - 9-й ранг державного службовця (запис №23трудової книжки); 29.06.2016- 6-й ранг державного службовця (запис №27); 01.05.2019- 5-й ранг державного службовця (запис №28); 01.05.2022- 4-й ранг державного службовця (запис №29).

25.01.2023 державну службу припинено у зв`язку з виходом на пенсію (запис №30).

Отже згідно з записами у трудовій книжці стаж державної служби станом на 01.05.2016 складає 21 рік 11 місяців 28 днів (обраховується з 01.03.1994).

Таким чином, оскільки на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», позивачка мала необхідний стаж на посаді державної служби, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, досягла пенсійного віку та має необхідний страховий стаж, відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 37 Закону №3723.

Відтак на противагу висновкам Головного управління ПФУ у Чернігівській області у позивачки наявні правові підстави для призначення пенсії за віком в середніх розмірах по відповідній посаді відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, оскільки із заявою про призначення пенсії за віком в середніх розмірах по відповідній посаді відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Чернігівській області 26.01.2023, то пенсія державного службовця має бути призначена їй з вказаної дати.

Щодо довідок про складові заробітної плати позивачки для призначення пенсії державного службовця від 26.01.2023 №01-33/1, №01-33/2, №01-33/3, виданих Управлінням Державної казначейської служби України у Менському районі Чернігівської області, необхідно зазначити наступне.

Пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», визначено, що форми довідки про заробітну плату, що подаються для призначення пенсії державним службовцям, затверджуються правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Надані позивачкою довідки відповідають формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою правління Пенсійного фонду Україні 17.01.2017 №1-3, а отже призначення пенсії має відбуватися з їх урахуванням.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є достатнім та ефективним, а тому, зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 24.02.2023 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 26.01.2023 пенсію за віком в середніх розмірах за відповідною посадою, відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період її роботи в органах державної податкової служби з 01.03.1994 по 30.05.2000, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 26.01.2023 №01-33/1, від 26.01.2023 №01-33/2, від 26.01.2023 №01-33/3, виданих Управлінням Державної казначейської служби України у Менському районі Чернігівської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,68 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 01.08.2023.

Суддя Л.О. Житняк