Справа № 240/12888/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

31 липня 2023 року

м. Київ

справа №240/12888/22

адміністративне провадження №К/990/22117/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування та невиплату з 01.01.2022 підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача провести з 01.01.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 змінено в абзаці третьому його резолютивної частини слова «мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік» замінити словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року». В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятою постановою в частині незадоволених позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно із поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга подана до Верховного Суду 16.06.2023, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята в порядку письмового провадження 09.03.2023, а тому перебіг строку на касаційне оскарження розпочався 10.09.2023 та закінчився 10.04.2023.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав 07.06.2023, на підтвердження чого надає копію поштового конверту із трек номером 187.

Відповідно до частини другої та третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстави для поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ухваолою Верховного Суду від 26.06.2023 касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26.06.2023 скаржник подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом з квитанцією від 05.07.2023 про сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції помилково застосовано як розрахункову величину підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", прожитковий мінімум для працездатних осіб, а не мінімальну заробітну плату, як це визначає Закон.

На думку скаржника, суди не врахували висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі №240/4937/18, касаційна скаргу стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а дана справа становить значний суспільний інтерес.

Суд зауважує, що за правилами частини п`ятої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Доводи касаційної скарги вказують на наявність підстав касаційного оскарження передбачених пункту 1 частини п`ятої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу № 240/12888/22.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук