Справа № 643/5935/23
Суддя: Новіченко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/5935/23
Провадження № 2-аз/643/2/23
УХВАЛА

20.07.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Новіченко Н.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі № 643/5935/23

за позовом ОСОБА_2

до Державної служби України з безпеки на транспорті

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

ОСОБА_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по

справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на

автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа № 643/5935/23 за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00005834 від 23.02.2023, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

18.07.2023 року до суду надійшла заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до змісту якої він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 71893427 від 26.05.2023, відкрите старшим державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дьяковою Г.О. на підставі постанови серії АА № 00005834 від 23.02.2023 Державної служби України з безпеки на транспорті щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті штрафу у розмірі 68 000, 00 грн. до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 643/5935/23.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням наданих доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Тобто, інститут забезпечення позову є механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Предметом даного позову є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00005834 від 23.02.2023, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що:

- 20.04.2020 року ОСОБА_1 надав позивачу довіреність № 2062 на користування та розпорядження спеціалізованим вантажним транспортним засобом «MAN 19.343», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- з початку збройної агресії російської федерації позивач є волонтером Благодійної організації «Благодійний фонд «Спілка волонтерів Харкова», у зв`язку з чим він активно здійснював перевезення благодійної допомоги на деокуповані території Харківської області за допомогою вказаного вище транспортного засобу;

- 23.02.2023 року відповідачем було винесено постанову серії АА № 00005833 (яка у цій справі не оскаржується) про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у розмірі 34 000, 00 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 03.02.2023 року о 12:00 год. нібито ОСОБА_1 керував ТЗ «MAN 19.343», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Н-01 Київ-Знам`янка на 198 км +300 м, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищенням загальної маси транспортного засобу на 22,259% (4,013 тн.) при дозволеній максимальній масі 18 тн.; навантаження на одинарну вісь ТЗ на 13, 378% (1, 538 тн.) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11, 5 тн.;

- 23.02.2023 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову серії АА № 00005834 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у розмірі 34 000, 00 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 03.02.2023 року о 12:20 год. (через 20 хвилин після фіксації факту першого перевантаження), ніби то ОСОБА_1 керував ТЗ «MAN 19.343», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Н-01 Київ-Знам`янка на 206 км +200 м, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищенням загальної маси транспортного засобу на 28,425% (5,117 тн.) при дозволеній максимальній масі 18 тн.; навантаження на одинарну вісь ТЗ на 18, 221% (2, 095 тн.) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11, 5 тн.;

- 20.06.2023 року ОСОБА_1 , як власник ТЗ та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звернувся до позивача з претензією, в якій вимагав від позивача викласти у цій судовий справі свої доводи і докази з приводу того, що позивач 03.02.2023 року перевозив благодійний вантаж у вигляді харчових продуктів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави в якості підтвердження обставини, що виключає застосування до вказаного ТЗ п. 22.5. Правил дорожнього руху і унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП через відсутність складу будь-якого адміністративного правопорушення;

- позивач вважає, що ані в його діях як водія, ані в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 1217 від 28.10.2022 були внесені зміни до п. 22.5. Правил дорожнього руху, відповідно до змісту яких у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення. Оскільки позивач перевозив благодійний вантаж у вигляді харчових продуктів задля забезпечення обороноздатності Дергачівської територіальної громади, то застосування до вказаного ТЗ п. 22.5 Правил дорожнього руху є неправомірним. Таким чином, як в діях позивача, так і в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- відповідач оскаржуваною постановою вдруге притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне і теж діяння, яке є триваючим і яке навіть не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- хоча позивач і не є особою, стосовно якої відповідачем винесено оскаржувану постанову, він вважає що має право на її оскарження, оскільки цією постановою відповідач порушив права позивача та вирішив питання щодо обсягу його майбутніх обов`язків, оскільки 20.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з претензією, в якій вимагав від позивача викласти у цій судовій справі відповідні доводи і надати суду докази перевезення позивачем благодійного вантажу задля скасування оскаржуваної постанови і тим самим припинення стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу. У цій претензії ОСОБА_1 попередив позивача про те, що у разі невиконання ним цієї вимоги та/або у разі стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу за оскаржуваною постановою, він звернеться до позивача із зворотньою вимогою (регресом) у судовому порядку і стягне з позивача суму сплаченого штрафу, оскільки саме позивач керував ТЗ на підставі довіреності.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову третя особа ОСОБА_1 зазначив, що він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 71893427 з виконання оскаржуваної постанови. У цьому виконавчому провадженні ОСОБА_1 є боржником, з якого стягується 75 269, 00 грн., що складається з суми штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. У ході здійснення виконавчого провадження № 71893427 старший державний виконавець Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дьякова Г.О. вже наклала арешт на грошові кошти на всіх відкритих рахунках ОСОБА_1 та вчинила інші необхідні дії з метою виконання оскаржуваної постанови. Таким чином існує реальний ризик повного виконання оскаржуваної постанови в той час, коли вона оскаржується і може бути скасована у судовому порядку, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду про скасування оскаржуваної постанови та ефективний захист і поновлення порушеного права власності та інтересів ОСОБА_1 та позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У разі повного виконання оскаржуваної постанови до її скасування у судовому порядку ОСОБА_1 має намір стягнути з ОСОБА_2 за регресним позовом у судовому порядку грошові кошти, які можуть бути стягнуті з ОСОБА_1 в ході здійснення ВП № 71893427ґ. що може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушеного права власності та інтересів позивача, а саме ОСОБА_2 , за захистом яких він звернувся до суду.

Проте, суд вважає, що наведені третьою особою ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову обставини, виходячи з предмету та підстав даного позову, не є тими обставинами, з якими закон пов`язує необхідність вжиття забезпечення позову, як і не доведено що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки третьою особою ОСОБА_1 не наведено достатніх підстав для застосування вказаних заходів забезпечення позову, а також не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої третьою особою заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-154 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Відповідно до статті 256 КАС України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Новіченко