Справа № 420/17186/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17186/22

Головуючий в І інстанції: Тарасишина О.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 14.03.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Турецької І.О.

судді - Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року про закриття провадження у справі в частині вимог про скасування висновку службового розслідування, просив:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.11.2022 року № 2182 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції до начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ Головно управління Національної поліції в Одеській області від 01.12.2022 року № 1872 о/с по особовому складу про звільнення начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року позов задоволено. Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.11.2022 року № 2182 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції до начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 . Скасовано наказ Головно управління Національної поліції в Одеській області від 01.12.2022 року № 1872 о/с по особовому складу про звільнення начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) Закону України «Про Національну поліцію». Поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представником відповідача подані пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, а позивачем заперечення на ці пояснення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, колегією суддів продовжено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Наказом ГУНП в Одеській області від 09.12.2015 року № 410 о/с, відповідно до п.п. 9, 12 р. ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено, прибулого з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестувано та установленням посадового окладу згідно зі штатним розписом з 07 листопада 2015 року, ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання «підполковник міліції», юрисконсультом відділу юридичного забезпечення ГУНП в Одеській області, присвоївши йому спеціальне звання «підполковник поліції».

Наказом ГУНП в Одеській області від 29.08.2022 року № 1444 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено начальником відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області в порядку просування по службі та звільнено з посади начальника сектору поліцейської діяльності № 1 цього відділення поліції.

25.10.2022 року старшим слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складено протокол про те, що 25.10.2022 року о 15 год. 20 хв. на ділянці місцевості, біля адміністративної будівлі ВП № 4 ОРУП № 2 ГУПН в Одеській області за адресою: Одеська області, м. Южне, вул. Хіміків, 17, затримано особу, підозрюваного у вчиненні злочину, ОСОБА_1 , начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

26.10.2022 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, повідомлено ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

26.10.2022 року начальником УГІ ГУНП в Одеській області полковником поліції В. Капуляк подано начальнику ГУНП в Одеській області доповідну записку, згідно якої, 25.10.2022 року о 15-50 год. до управління головної інспекції ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що цього ж дня приблизно о 15-30 год. у АДРЕСА_1 , посадовими особами Територіального управління ДБР (розташованого у м. Миколаєві), спільно із співробітниками УСБУ в Одеській області в межах кримінального провадження № 0000478 від 13.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США затримано начальника ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Згідно доповідної записки, попередньо встановлено, що підполковник ОСОБА_2 вимагав та отримав вказані кошти у громадянина (анкетні дані не відомо) за вирішення питання в Комінтернівському суді Одеської області щодо пом`якшення судового вироку у кримінальному провадженні № 0001133 від 25.09.2020 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та 25.10.2022 року підполковника поліції ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Також, у відповідності до наведеної доповідної записки, 25.10.2022 року о 23-50 год. до УГІ ГУНП з ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня о 23-10 год. до чергової частини даного підрозділу поліції надійшов рапорт відповідального по ТВП - начальника СП ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП майора поліції Ю. Заболотного щодо виявлення ним факту втрати одного магазину до табельної вогнепальної зброї (ПМ, серії НОМЕР_1 ) та восьми набоїв калібру 9 мм начальником ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_1 .

У доповідній записці зазначено, що попередньо встановлено, що 25.10.2022 року приблизно о 16 год. у м. Южне по вул. Хіміків неподалік будинку № 17 майор поліції Ю. Заболотний був запрошений співробітниками УСБУ в Одеській області, щоб забрати табельну вогнепальну зброю та набої до неї, вилучені посадовими особами ТУ ДБР під час особистого обшуку підполковника ОСОБА_4 , останній добровільно видав вогнепальну зброю (ПМ, серії НОМЕР_1 , 1991 р.в.) та вісім набоїв калібру 9 мм, та повідомив, що запасний магазин до цієї зброї та вісім калібру 9 мм під час затримання були при ньому, а саме у кобурі на поясному спорядженні, їх місце перебування на теперішній час йому не відомо.

Згідно доповідної записки, посадові особи ТУДБР та УСБУ вказали, що під час затримання підполковника поліції ОСОБА_4 запасного магазину до пістолета та восьми набоїв калібру 9 мм при ньому не було, що підтверджується відеофіксацією.

Водночас, у доповідній записці вказується на те, що згідно книг видачі та приймання озброєння ВП № 4 ОРУП № 2 ГУПН в Одеській області, 19.08.2022 року підполковник поліції ОСОБА_2 отримав на постійне носіння та зберігання табельну вогнепальну зброю (ПМ, серії НОМЕР_1 ), два магазини та шістнадцять набоїв до неї, проте, проведеними заходами встановити місце знаходження одного магазину до табельної вогнепальної зброї (ПМ, серії НОМЕР_1) та восьми набоїв калібру 9 мм не надалось можливим, та 26.10.2022 року СВ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП за цим фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000303 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 262 КК України.

У зв`язку з викладеним, у доповідній записці запропоновано призначити службове розслідування.

З метою повного, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни, зокрема, неналежного виконання службових обов`язків керівним складом ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та окремими працівниками ГУНП, що призвело до затримання начальника відділення поліції № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області підполковника поліції ОСОБА_4 25.10.2022 року посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками УСБУ в Одеській області, у межах кримінального провадження № 0000478 від 13.10.2022 року, унесеного до ЄРДР за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо зазначеного поліцейського, наказом ГУНП в Одеській області від 26.10.2022 року № 1967 призначено службове розслідування та визначено, що організацію його проведення необхідно здійснювати у формі письмового провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року у справі № 947/25051/22 тимчасово відсторонено ОСОБА_1 від посади начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області до 26.12.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року у справі № 947/25051/22 застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» МЮ України, визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_1 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі один мільйон сорок тисяч гривень у національній грошовій одиниці.

28.10.2022 року начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» направлено лист, в якому голова Дисціплінарної комісії просив надати до 03.11.2022 року пояснення ОСОБА_4 щодо обставин висвітлених у доповідній записці та ознайомити вказаного поліцейського з наказом про призначення службового розслідування під особистий підпис.

До цього листа було додано: бланк пояснень, доповідна записка, наказ про призначення службового розслідування.

Згідно довідки про звільнення Серії НОМЕР_8 від 01.11.2022 року, позивач тримався під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року з 25.10.2022 року по 01.11.2022 року, звідки звільнений на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року під заставу у розмірі 1040000 грн.

01.11.2022 року позивача ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування, йому роз`ясненого його права, як особи стосовно якої проводиться службове розслідування, що підтверджується особистими підписами позивача на копії наказу про призначення службового розслідування та бланку пояснень.

Позивач відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, що засвідчено його особистим підписом на бланку пояснень.

Наказом ГУНП в Одеській області від 02.11.2022 року № 1768 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, відсторонено від посади до 26.12.2022 року.

Наказом ГУНП в Одеській області від 07.11.2022 року № 2060 продовжено термін службового розслідування до 23.11.2022 року.

18.11.2022 року за наслідками службового розслідування складено висновок, відповідно до якого, 26.10.2022 року на адресу керівника ГУНП в області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в області вих. № 55/1938 за фактом відкриття 13.10.2022 року кримінального провадження № 0000478, повідомлення начальникові відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_1 про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, втрати службового майна - одного магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета «Макарова» (серії БС № 0944), у тому числі, восьми набоїв (калібру 9 мм) до згаданої зброї та порушення службової дисципліни з боку керівного складу ОРУП № 2 ГУНП в області та окремими посадовими особами Головного управління в області, що призвело до вказаної надзвичайної події, а також на адресу керівництва ГУНП в області надійшло подання Одеського управління ДВБ Національної поліції України від 25.10.2022 року № 1939/42- 15/01-2022 за вказаними обставинами.

У висновку службового розслідування зазначено, що з метою перевірки відомостей, викладених у доповідній записці та поданні, наказом ГУНП в області від 26.10.2022 року № 1967 (строк проведення службового розслідування продовжено наказом ГУНП від 07.11.2022 року № 2060 до 23.11.2022 року), призначене дане службове розслідування, у ході якого з`ясоване наступне.

Так, згідно висновку службового розслідування, з копій окремих процесуальних документів по кримінальному провадженню № 0000478 від 13.10.2022 року, які 02.11.2022 року за вх. № 55/3438 надійшли на адресу дисциплінарної комісії з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, для долучення до матеріалів службового розслідування, з`ясовано, що до Управління Служби безпеки України в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 , та поскаржився на дії підполковника поліції ОСОБА_2, який, з його слів, вимагав неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США за вплив на суддю, який розглядає кримінальне провадження у відношенні його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за прийняття рішення про винесення вироку із призначенням мінімального терміну покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку.

Дисциплінарна комісія встановила, що зібрані матеріали були направленні до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, де 13.10.2022 року було відкрито кримінальне провадження № 0000478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України. Пізніше, протиправні дії підполковника поліції ОСОБА_4 були перекваліфіковані на частину 3 статті 369-2 (зловживання впливом) КК України.

Згідно висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автодорозі М14 «Одеса-Мелітополь», потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті ДТП водій іншого транспортного засобу загинув, за вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001133 за частиною другою статті 286 (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) КК України.

У відповідності до висновку службового розслідування досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 почав шукати адвоката, який би надавав його сину юридичну допомогу в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та наприкінці вересня 2020 року ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_4 і за рекомендацією останнього уклав договір з адвокатом В. Лисогором, який у подальшому юридично супроводжував ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

20.12.2021 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру, а 29.12.2021 року останньому, який перебував у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», вручили обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

Через деякий час, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, через месенджер WhatsApp ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про направлення обвинувального акту до Комінтернівського районного суду Одеської області та про суддю, який розглядатиме справу, акцентувавши увагу, що в нього є знайомий суддя, який може змінити запобіжний захід сину, однак, для цього необхідно буде зустрітись для уточнення всіх умов, в розмові ОСОБА_2 повідомив, що вказані дії будуть здійснені лише за грошову винагороду, ОСОБА_7 на вказану пропозицію не погодився, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі.

17.02.2022 року під час проведення судового засідання суддя змінив ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2022 року через месенджер ОСОБА_10 знову зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про завершення судового розгляду по справі та попередив, що суддя винесе обвинувальний вирок із реальним відбуванням ОСОБА_6 покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_2 повідомив, що враховуючи той факт, що ОСОБА_7 раніше не передав грошові кошти за вирішення питання про зміну запобіжного заходу та не хотів співпрацювати, він поспілкується із суддею, який призначить його синові найсуворіше покарання, у разі готовності ОСОБА_11 співпрацювати, йому необхідно буде надати грошові кошти у розмірі від 3000 до 5000 тисяч доларів США, в якості неправомірної вигоди.

ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій поліцейського, звернувся з заявою до відповідного правоохоронного органу.

24.10.2022 року о 10:00 год. у ході зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній повідомив, що дізнається у судді ОСОБА_16 остаточну суму неправомірної вигоди, яку необхідно буде передати для винесення необхідного вироку.

25.10.2022 року о 10:00 год. у ході зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній повідомив, що «вирішення питання» із суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16 складатиме 5000 доларів США, на що ОСОБА_7 вимушено погодився, ОСОБА_2 повідомив, що місце наступної зустрічі буде визначено додатково.

У відповідності до висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що тієї ж доби о 15:00 ОСОБА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи неподалік від адміністративної будівлі ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області за адресою: АДРЕСА_1 , в ході зустрічі з ОСОБА_7 , на виконання раніше обумовлених домовленостей, одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, що станом на 25.10.2022 року за курсом НБУ складало 182800 грн., за здійснення впливу на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16, який є особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою прийняття суддею рішення про винесення вироку із призначенням мінімального покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку.

Відразу після отримання зазначених грошових коштів, ОСОБА_4 було викрито у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та затримано працівниками УСБУ в Одеській області і Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, в порядку статті 208 КПК України, та 26.10.2022 року підполковнику поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

З довідки слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в області, яка 04.11.2022 року за вх. № 55/2492 надійшла на адресу дисциплінарної комісії для долучення до матеріалів службового розслідування, Комісією встановлено, що дійсно 25.09.2020 року згаданим слідчим відділом було порушено кримінальне провадження № 0001133 за частиною другою статті 286 КК України, за фактом порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, що спричинило смерть іншого водія - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20.12.2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, 24.12.2021 підозрюваному обрали відповідний запобіжний захід, а 29.12.2021 року останньому, який перебував у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», вручили обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

30.12.2021 року досудове розслідування у цьому провадженні було закінчене та з обвинувальним актом направлене до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду по сутті.

17.02.2022 року, як встановила дисциплінарна комісія з матеріалів, що надійшли з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, під час проведення судового засідання, суддя ОСОБА_16 змінив ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт, судове розслідування триває.

У ході службового розслідування опитаний ОСОБА_7 (пояснення від 28.10.2022 року).

ОСОБА_7 пояснив наступне.

ОСОБА_7 зазначив, що у його сина - ОСОБА_8 в користуванні був транспортний засіб марки «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 .

24.09.2020 року ОСОБА_6 , керуючи вказаним транспортним засобом, з боку с. Іванове Одеського району Одеської області, здійснюючи рух по автодорозі М 14 «Одеса-Мелітополь», потрапив в ДТП, в результаті ДТП водій іншого транспортного засобу загинув.

За вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001133 за частиною другою статті 286 КК України.

Відразу після події опитаний почав шукати адвоката для надання сину юридичної допомоги. Так, через свою тітку ОСОБА_14 опитаний познайомився із ОСОБА_1 (мобільний телефон НОМЕР_3 ).

Дисциплінарна комісія звернула увагу, що вказаний номер мобільного телефону дійсно належить підполковнику поліції ОСОБА_4 , оскільки останній власноручно зазначив вказаний номер у поясненні від 01.11.2022 року.

За рекомендацією ОСОБА_4 , зі слів опитаного, його син уклав договір із адвокатом В. Лисогором, який у подальшому надавав юридичну допомогу під час досудового розслідування.

20.12.2021 року ОСОБА_6 прибув до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в області, де слідчий вручив йому повідомлення про підозру, 29.12.2021 року в слідчий ізолятор прибув слідчий, який вручив його сину обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

Через деякий час, як вказує опитаний, через месенджер «WhatsApp» йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про направлення обвинувального акту в Комінтернівський районний суд Одеської області і про суддю, який розглядатиме справу, акцентувавши увагу, що в нього є гарний знайомий суддя, що може змінити запобіжний захід сину, однак для цього необхідно буде зустрітись для уточнення всіх умов, в розмові останній повідомив: «Всё это не бесплатно» та у разі готовності опитаний мав йому зателефонувати.

Обдумавши пропозицію, опитаний зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що наразі перебуває у скрутному становищі та не може нести будь-які додаткові витрати.

17.02.2022 року суддя ОСОБА_16 змінив сину опитаного запобіжний захід на домашній арешт.

Далі, почалась збройна агресія з боку Російської Федерації та опитаний припинив спілкування з ОСОБА_4 , але судові засідання продовжувались.

На початку жовтня поточного року, через месенджер WhatsApp, опитаному знову зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про завершення судового розгляду справи щодо його сина, та що йому загрожує реальна міра покарання.

Крім того, повідомив, що враховуючи той факт, що опитаний раніше не погодився на «вирішення питання» про зміну запобіжного заходу та не хотів співпрацювати, він може поспілкуватися із суддею, який призначить найсуворіше покарання.

У разі готовності співпрацювати, як вказав опитаний, йому необхідно надати грошові кошти у розмірі від 3000 до 5000 доларів США, тобто хабаря.

Після чого, як вказав ОСОБА_7 , якщо він не погодиться на озвучені умови до 26.10.2022 року та не надасть грошові кошти, то ОСОБА_8 позбавлять волі на максимальний строк, у зв`язку з чим, звернувся із відповідною заявою про неправомірні дії правоохоронця.

Також, зі слів ОСОБА_11 , він за допомогою свого мобільного телефону, здійснював записи телефонних розмов із ОСОБА_4 , які добровільно видав для приєднання до матеріалів кримінального провадження, у тому числі, відповідні скріншоти.

З 19.10.2022 року по 21.10.2022 року опитаний по мобільному телефону спілкувався з ОСОБА_4 , в подальшому зустрічався поблизу відділення поліції в м. Южному, але ОСОБА_15 достатньої уваги опитаному не приділяв, у зв`язку зі своєю службовою зайнятістю, зустрічі відбувались по декілька хвилин, на яких поліцейський повідомляв йому про нові обставини, а саме, що судді для винесення сину вироку, непов`язаного із позбавленням волі, необхідно надати грошові кошти, але суддя сам гроші напряму не отримує, а через посередника, далі, ОСОБА_2 повідомив про те, що він зв`яжеться з посередником та обговорить з ним всі питання, та ствердив, що познайомить опитаного з ним.

24.10.2022 року при особистій зустрічі з ОСОБА_4 , останній запитав у опитаного, на яке рішення по справі він розраховує, і повідомив, що дізнається у судді ОСОБА_16 остаточну суму неправомірної вигоди, яку йому буде необхідно передати для винесення вироку.

25.10.2022 року в першій половині дня, знов при особистій зустрічі з ОСОБА_4 , останній повідомив опитаному, що за винесення суддею вироку, не пов`язаного з фактичним відбуванням покарання, необхідно буде надати 5000 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

Тієї ж доби о 15:10, як вказує ОСОБА_7 , він зустрівся з ОСОБА_2 поблизу відділення поліції в м. Южному, де на виконання вищевказаних умов повідомив йому про те, що у нього в наявності 5000 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_2 запропонував пройти до його машини марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_4 , де він відчинив двері та жестом наказав покласти грошові кошти в сумі 5000 доларів США в поліетиленовий пакет чорного кольору, що опитаний і зробив.

Далі, вказаний пакет із коштами опитаний передав ОСОБА_4 , який поклав вказаний пакет із грошима на заднє сидіння свого транспортного засобу.

Після цього ОСОБА_4 було затримано працівниками Управління Служби безпеки України в Одеській області та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Опитаний у ході службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_2 від надання письмових пояснень відмовився, посилаючись на статтю 63 Конституції України (пояснення від 01.11.2022 року).

Дисциплінарна комісія звернула увагу, що у відповідності до протоколу затримання від 25.10.2022 року, складеного посадовою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, підполковник поліції ОСОБА_2 був затриманий о 15:20 год.

З урахуванням вказаного, як встановила дисциплінарна комісія у ході службового розслідування, підполковник поліції ОСОБА_2 , порушуючи положення пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VІІІ, абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171, пунктів 2.1 розділу II, п.п. 3.1, 3.2 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 року № 177, навмисно не виконував у робочий час 24.10.2022 о 10:00, 25.10.2022 о 10:00 та з 15:00 до 15:20 вимоги наказу ГУНП в області від 29.08.2022 року № 1444 о/с та безпідставно контактував з ОСОБА_7 .

Дисціплінарна комісія встановила, що у заначений вище час 24 і 25.10.2022 року, підполковник поліції ОСОБА_2 безпідставно не здійснював повноваження, передбаченні пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171 та Положенням про відділення поліції № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області, затвердженого наказом ГУНП в області від 04.07.2022 року № 1019, а навпаки, у порушення вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абзаців другого, третього та четвертого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, вчинив корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_11 неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США, за здійснення впливу на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16, який являється особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою прийняття останнім рішення про винесення вироку ОСОБА_7 із призначенням мінімального покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку.

Дисціплінарна комісія зазначила, що в силу наявного досвіду роботи в органах поліції підполковник поліції ОСОБА_2 знав та розумів, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

У зв`язку з цим, як вважає дисциплінарна комісія, даний поліцейський використав службове становище з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

При цьому, під час отримання неправомірної вигоди від грошових коштів не відмовився та відповідних заходів щодо реєстрації вказаного факту в ЖЄО ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області не вжив, чим порушив вимоги частини першої статті 22, частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 року № 1700-VII, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, та абзацу третього пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Окрім цього, з супровідного листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, від 02.11.2022 року № 16-05-147-2, який надійшов на адресу дисциплінарної комісії, слідує, що 25.10.2022 року під час затримання підполковника поліції ОСОБА_4 табельна зброя останнього, магазини та набої до неї, не вилучались.

Вивченням Книги видачі й приймання озброєння, зареєстрованої 01.01.2022 року за № 323 том № 1, що зберігається у ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області, Комісією встановлено, що 19.08.2022 року підполковник поліції ОСОБА_2 отримав на постійне зберігання табельну вогнепальну зброю - пістолет «Макарова» (серії НОМЕР_1 ), два магазини та набої до нього у кількості 16 шт.

З копії рапорту начальника сектора превенції ВП № 4 ОРУП 142 2 ГУНП в області майора поліції Заболотного Ю.В. , який 25.10.2022 був зареєстрований в Журналі єдиного обліку вказаного відділення поліції за № 3754, встановлено, що того ж дня о 16:00 він був запрошений посадовими особами УСБУ в Одеській області, які затримали підполковника поліції ОСОБА_2.

Вказанні посадові особи, у тому числі, працівники ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, проводили з підполковником поліції ОСОБА_2 першочергові слідчі дії. У цей час, як зазначив 09.11.2022 року у поясненні майор поліції Ю. Заболотний, підполковник поліції ОСОБА_2 добровільно видав табельну вогнепальну зброю - пістолет «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) та один магазин з 8 набоями, які опитаний передав до чергової частини відділення поліції.

З приводу іншого магазину з 8 набоями, як ствердив майор поліції Ю. Заболотний, підполковник поліції ОСОБА_2 повідомив, що місце знаходження йому невідомо.

При цьому, зі слів опитаного, підполковник поліції ОСОБА_2 заявив, що до затримання магазин з набоями перебував у нього в кобурі на поясному спорядженні.

В ході огляду місця події встановити місце знаходження магазину з 8 набоями не представилось можливим.

За даним фактом слідчим відділом ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області 26.10.2022 року відкрито кримінальне провадження № 0000303 за частиною другою статті 262 (викрадення, привласнення, вимагання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин чи радіоактивних матеріалів або заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживанням службовим становищем) КК України.

Одразу ж вказане кримінальне провадження спрямоване до Доброславської окружної прокуратури Одеської області для визначення підслідності за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (з дислокацією у місті Одесі). Досудове розслідування триває.

З приводу втрати службового майна підполковник поліції ОСОБА_2 також надати письмові пояснення відмовився, посилаючись на статтю 63 Конституції України (пояснення від 01.11.2022 року).

Однак, як вважає дисциплінарна комісія, підполковник поліції ОСОБА_2 , порушуючи положення пунктів 2, 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337- VIII, підпунктів 2, 4 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, 25.10.2022 року належним чином не контролював наявність отриманого магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) і восьми набоїв (калібру 9 мм), що призвело до втрати службового майна та відкриття другого кримінального провадження.

Таким чином, Дисціплінарна комісія дійшла висновку, що протиправні дії підполковника поліції ОСОБА_4 призвели до грубого порушення службової дисципліни, відкриття кримінальних проваджень, оголошення останньому підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, що набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку в діяльності поліції та рівня довіри населення до поліції, оскільки були висвітленні у засобах масової інформації (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4

З урахуванням викладеного, Дисціплінарна комісія дійшла висновку, що підполковник поліції ОСОБА_2 своїми діями, пов`язаними з чисельними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського.

Дисціплінарна комісія зазначила, що дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та в повсякденному житті.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність підполковника поліції ОСОБА_4 в рамках службового розслідування не встановлено.

З огляду на викладене, Дисциплінарна комісія за результатами службового розслідування прийшла до висновку, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 4, 8, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абзаців другого, третього, четвертого пункту 1 розділу II, абзацу третього пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, підпунктів 2, 4 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171, п. 2.1 розділу II, п.п. 3.1, 3.2 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 року № 177, а також пунктів 2, 7 та 33 розділу III Положення про відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в області від 04.07.2022 року № 1019, до підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, необхідно застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області від 22.11.2022 року № 2182 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області», за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 10, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 2, 3, 4 п. 1 р. ІІ, абз. 3 п. 4 р. V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 6, 7 р. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, пп. 2, 4 п. 6 р. І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС Україні від 01.02.2016 року № 70, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171, п. 2.1 р. ІІ, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 року № 177, а також п.п. 2, 7 та 33 р. ІІІ Положення про відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 04.07.2022 року № 1019, до підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Згідно рапорту старшого інспектора ЧЧ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції А. Куба від 22.11.2022 року, складено на ім`я т.в.о. начальника ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції Є. Орлова, 22.11.2022 року ОСОБА_2 здав один магазин № НОМЕР_5 (перший) та вісім набоїв до нього 9 мм, 5 набоїв мали маркування «НОМЕР_6» та 3 набої мали маркування « НОМЕР_7».

25.11.2022 року позивач отримав копію наказу про застосування до нього дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення, що підтверджується його особистим підписом на супровідному листі про направлення йому наведеного наказу.

Наказом ГУНП в Одеській області від 01.12.2022 року № 1872 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 01 грудня 2022 року підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Позивач ознайомлений із вказаним наказом під підпис 01.12.2022 року із зазначенням про перебування на стаціонарному лікуванні.

Згідно довідки КНП «Міська лікарня № 8» ОМР без номера та дати, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 30.11.2022 року по 12.12.2022 року, діагноз наслідки внутрішньо-черепної травми.

Згідно виписки-епікриз з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 2739/648 та виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2853/131, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 30.11.2022 року по 12.12.2022 року, з 13.12.2022 року по 28.12.2022 року

У відповідності до інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я від 03.11.2022 року, від 10.11.2022 року, від 22.11.2022 року, позивач був тимчасово непрацездатний з 03.11.2022 року по 10.11.2022 року, з 10.11.2022 року по 11.11.2022 року, з 22.11.2022 року по 29.11.2022 року.

Наказом ГУНП в Одеській області від 10.03.2023 року № 253 о/с внесено зміни до наказу від 01.12.2022 року № 1872 о/с в частині дати звільнення позивача та з огляду на тимчасову непрацездатність позивача визначено наступну дату звільнення «з 29 грудня 2022 року».

Не погоджуючись із наказами про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст. 64 вказаного Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Статтею 18 цього Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Також, згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно абз. 6, 11 ч. 1 ст. 1, пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч.ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, поліцейські.

Особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Якщо особа, на яку поширюються обмеження щодо використання службового становища та щодо одержання подарунків, виявила у своєму службовому приміщенні чи отримала майно, що може бути неправомірною вигодою, або подарунок, вона зобов`язана невідкладно, але не пізніше одного робочого дня, письмово повідомити про цей факт свого безпосереднього керівника або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації.

Про виявлення майна, що може бути неправомірною вигодою, або подарунка складається акт, який підписується особою, яка виявила неправомірну вигоду або подарунок, та її безпосереднім керівником або керівником відповідного органу, підприємства, установи, організації.

У разі якщо майно, що може бути неправомірною вигодою, або подарунок виявляє особа, яка є керівником органу, підприємства, установи, організації, акт про виявлення майна, що може бути неправомірною вигодою, або подарунка підписує ця особа та особа, уповноважена на виконання обов`язків керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації у разі його відсутності.

Предмети неправомірної вигоди, а також одержані чи виявлені подарунки зберігаються в органі до їх передачі спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Згідно п.п. 6, 7 р. 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються: до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР; у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.

Згідно п.п. 1, 2 р. 2, п. 4 р. 5 Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання; допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками; використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях; розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом; знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку; перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Керівник органу (підрозділу) поліції не має права: перекладати свою відповідальність на підлеглих; використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб; проявляти зарозумілість, грубість, некоректність стосовно підлеглих.

Відповідно до п. 6 р. 1 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 року № 70, поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний: 1) знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією; 2) забезпечити зберігання зброї і підтримувати її у справному та змащеному стані; 3) отримавши вогнепальну зброю та боєприпаси, діяти відповідно до вимог, передбачених розділами III, IV цієї Інструкції; 4) під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами; 5) здати зброю і боєприпаси до чергової частини органу (закладу, установи) поліції негайно після виконання службових обов`язків. У разі неможливості своєчасного прибуття до органу (закладу, установи) поліції повідомити про це безпосереднього керівника і далі діяти за його наказом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Дисціплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисціплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до вимог ч.ч. 1-6 ст. 14, ч.ч. 1-3, 11 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Статтею 19 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Згідно ч. 9 ст. 20, ч.ч. 1-3 ст. 21, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 Дисціплінарного статуту Національної поліції України застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Статтею 26 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування стосовно заступників керівника Національної поліції України чи керівників територіальних органів Національної поліції України проводиться виключно дисциплінарною комісією.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Згідно ст. 27 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, яка визначає порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану та особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності визначені ст.ст. 29, 30 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, згідно яких, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

У разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6). Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно обставин даної справи, 26.10.2022 року начальником УГІ ГУНП в Одеській області полковником поліції В. Капуляк подано начальнику ГУНП в Одеській області доповідну записку, згідно якої, 25.10.2022 року о 15-50 год. до управління головної інспекції ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що цього ж дня приблизно о 15-30 год. у АДРЕСА_1 , посадовими особами Територіального управління ДБР (розташованого у м. Миколаєві), спільно із співробітниками УСБУ в Одеській області в межах кримінального провадження № 0000478 від 13.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США затримано начальника ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 та попередньо встановлено, що підполковник ОСОБА_2 вимагав і отримав вказані кошти у громадянина (анкетні дані не відомо) за вирішення питання в Комінтернівському суді Одеської області щодо пом`якшення судового вироку у кримінальному провадженні № 0001133 від 25.09.2020 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та 25.10.2022 року підполковника поліції ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Також, у відповідності до наведеної доповідної записки, 25.10.2022 року о 23-50 год. до УГІ ГУНП з ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня о 23-10 год. до чергової частини даного підрозділу поліції надійшов рапорт відповідального по ТВП - начальника СП ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП майора поліції Ю. Заболотного щодо виявлення ним факту втрати одного магазину до табельної вогнепальної зброї (ПМ, серії НОМЕР_1 ) та восьми набоїв калібру 9 мм начальником ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_1 та попередньо встановлено, що 25.10.2022 року приблизно о 16 год. у м. Южне по вул. Хіміків неподалік будинку № 17 майор поліції Ю. Заболотний був запрошений співробітниками УСБУ в Одеській області, щоб забрати табельну вогнепальну зброю та набої до неї, вилучені посадовими особами ТУ ДБР під час особистого обшуку підполковника ОСОБА_4 , останній добровільно видав вогнепальну зброю (ПМ, серії НОМЕР_1 , 1991 р.в.) та вісім набоїв калібру 9 мм і повідомив, що запасний магазин до цієї зброї та вісім калібру 9 мм під час затримання були при ньому, а саме у кобурі на поясному спорядженні, їх місце перебування на теперішній час йому не відомо, під час затримання підполковника поліції ОСОБА_4 запасного магазину до пістолета та восьми набоїв калібру 9 мм при ньому не було, що підтверджується відеофіксацією, проте, згідно книг видачі та приймання озброєння ВП № 4 ОРУП № 2 ГУПН в Одеській області, 19.08.2022 року підполковник поліції ОСОБА_2 отримав на постійне носіння та зберігання табельну вогнепальну зброю (ПМ, серії НОМЕР_1 ), два магазини та шістнадцять набоїв до неї, проведеними заходами встановити місце знаходження одного магазину до табельної вогнепальної зброї (ПМ, серії НОМЕР_1) та восьми набоїв калібру 9 мм не надалось можливим, та 26.10.2022 року СВ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП за цим фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000303 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 262 КК України.

З метою перевірки відомостей, викладених у доповідній записці, було проведено службове розслідування, за наслідками якого 18.11.2022 року складено висновок, відповідного до якого, з копій окремих процесуальних документів по кримінальному провадженню № 0000478 від 13.10.2022 року, які 02.11.2022 року за вх. № 55/3438 надійшли на адресу Дисциплінарної комісії з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, для долучення до матеріалів службового розслідування, з`ясовано, що до Управління Служби безпеки України в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 , та поскаржився на дії підполковника поліції ОСОБА_2, який, з його слів, вимагав неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США за вплив на суддю, який розглядає кримінальне провадження у відношенні його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за прийняття рішення про винесення вироку із призначенням мінімального терміну покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку.

Дисциплінарна комісія встановила, що зібрані матеріали були направленні до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, де 13.10.2022 року було відкрито кримінальне провадження № 0000478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України. Пізніше, протиправні дії підполковника поліції ОСОБА_4 були перекваліфіковані на частину 3 статті 369-2 (зловживання впливом) КК України.

Згідно висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автодорозі М14 «Одеса-Мелітополь», потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті ДТП водій іншого транспортного засобу загинув, за вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001133 за частиною другою статті 286 (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) КК України.

У відповідності до висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 почав шукати адвоката, який би надавав його сину юридичну допомогу в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та наприкінці вересня 2020 року ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_4 і за рекомендацією останнього уклав договір з адвокатом В. Лисогором, який у подальшому юридично супроводжував ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

20.12.2021 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру, а 29.12.2021 року останньому, який перебував у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», вручили обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

Через деякий час, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, через месенджер WhatsApp ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про направлення обвинувального акту до Комінтернівського районного суду Одеської області та про суддю, який розглядатиме справу, акцентувавши увагу, що в нього є знайомий суддя, який може змінити запобіжний захід сину, однак, для цього необхідно буде зустрітись для уточнення всіх умов, в розмові ОСОБА_2 повідомив, що вказані дії будуть здійснені лише за грошову винагороду, ОСОБА_7 на вказану пропозицію не погодився, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі.

17.02.2022 року під час проведення судового засідання суддя змінив ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно висновку службового розслідування, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2022 року через месенджер ОСОБА_10 знову зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про завершення судового розгляду по справі та попередив, що суддя винесе обвинувальний вирок із реальним відбуванням ОСОБА_6 покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_2 повідомив, що враховуючи той факт, що ОСОБА_7 раніше не передав грошові кошти за вирішення питання про зміну запобіжного заходу та не хотів співпрацювати, він поспілкується із суддею, який призначить його синові найсуворіше покарання, у разі готовності ОСОБА_11 співпрацювати, йому необхідно буде надати грошові кошти у розмірі від 3000 до 5000 тисяч доларів США, в якості неправомірної вигоди.

ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій поліцейського, звернувся з заявою до відповідного правоохоронного органу.

24.10.2022 року о 10:00 год. у ході зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній повідомив, що дізнається у судді ОСОБА_16 остаточну суму неправомірної вигоди, яку необхідно буде передати для винесення необхідного вироку.

25.10.2022 року о 10:00 год. у ході зустрічі, яка відбулась між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній повідомив, що «вирішення питання» із суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16 складатиме 5000 доларів США, на що ОСОБА_7 вимушено погодився, ОСОБА_2 повідомив, що місце наступної зустрічі буде визначено додатково.

У відповідності до висновку службового розслідування досудовим розслідуванням встановлено, що тієї ж доби о 15:00 ОСОБА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи неподалік від адміністративної будівлі ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області за адресою: АДРЕСА_1 , в ході зустрічі з ОСОБА_7 , на виконання раніше обумовлених домовленостей, одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, що станом на 25.10.2022 року за курсом НБУ складало 182800 грн., за здійснення впливу на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16, який є особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою прийняття суддею рішення про винесення вироку із призначенням мінімального покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку.

Відразу після отримання зазначених грошових коштів, ОСОБА_4 було викрито у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та затримано працівниками УСБУ в Одеській області і Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, в порядку статті 208 КПК України, та 26.10.2022 року підполковнику поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

З довідки слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в області, яка 04.11.2022 року за вх. № 55/2492 надійшла на адресу дисциплінарної комісії для долучення до матеріалів службового розслідування, Комісією встановлено, що дійсно 25.09.2020 року згаданим слідчим відділом було порушено кримінальне провадження № 0001133 за частиною другою статті 286 КК України, за фактом порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, що спричинило смерть іншого водія - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20.12.2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, 24.12.2021 підозрюваному обрали відповідний запобіжний захід, а 29.12.2021 року останньому, який перебував у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», вручили обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

30.12.2021 року досудове розслідування у цьому провадженні було закінчене та з обвинувальним актом направлене до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

17.02.2022 року, як встановила дисциплінарна комісія з матеріалів, що надійшли з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, під час проведення судового засідання, суддя ОСОБА_16 змінив ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт, судове розслідування триває.

У ході службового розслідування опитаний ОСОБА_7 (пояснення від 28.10.2022 року), який пояснив, що у його сина - ОСОБА_8 в користуванні був транспортний засіб марки «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 .

24.09.2020 року ОСОБА_6 , керуючи вказаним транспортним засобом, з боку с. Іванове Одеського району Одеської області, здійснюючи рух по автодорозі М 14 «Одеса-Мелітополь», потрапив в ДТП, в результаті ДТП водій іншого транспортного засобу загинув.

За вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001133 за частиною другою статті 286 КК України.

Відразу після події опитаний почав шукати адвоката для надання сину юридичної допомоги. Так, через свою тітку ОСОБА_14 опитаний познайомився із ОСОБА_1 (мобільний телефон НОМЕР_3 ).

Дисциплінарна комісія звернула увагу, що вказаний номер мобільного телефону дійсно належить підполковнику поліції ОСОБА_4 , оскільки останній власноручно зазначив вказаний номер у поясненні від 01.11.2022 року.

За рекомендацією ОСОБА_4 , зі слів опитаного, його син уклав договір із адвокатом В. Лисогором, який у подальшому надавав юридичну допомогу під час досудового розслідування.

20.12.2021 року ОСОБА_6 прибув до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в області, де слідчий вручив йому повідомлення про підозру, 29.12.2021 року в слідчий ізолятор прибув слідчий, який вручив його сину обвинувальний акт за частиною другою статті 286 КК України.

Через деякий час, як вказує опитаний, через месенджер «WhatsApp» йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про направлення обвинувального акту в Комінтернівський районний суд Одеської області і про суддю, який розглядатиме справу, акцентувавши увагу, що в нього є гарний знайомий суддя, що може змінити запобіжний захід сину, однак для цього необхідно буде зустрітись для уточнення всіх умов, в розмові останній повідомив: «Всё это не бесплатно» та у разі готовності опитаний мав йому зателефонувати.

Обдумавши пропозицію, опитаний зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що наразі перебуває у скрутному становищі та не може нести будь-які додаткові витрати.

17.02.2022 року суддя ОСОБА_16 змінив сину опитаного запобіжний захід на домашній арешт.

Далі, почалась збройна агресія з боку Російської Федерації та опитаний припинив спілкування з ОСОБА_4 , але судові засідання продовжувались.

На початку жовтня поточного року, через месенджер WhatsApp, опитаному знову зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що йому відомо про завершення судового розгляду справи щодо його сина, та що йому загрожує реальна міра покарання.

Крім того, повідомив, що враховуючи той факт, що опитаний раніше не погодився на «вирішення питання» про зміну запобіжного заходу та не хотів співпрацювати, він може поспілкуватися із суддею, який призначить найсуворіше покарання.

У разі готовності співпрацювати, як вказав опитаний, йому необхідно надати грошові кошти у розмірі від 3000 до 5000 доларів США, тобто хабаря.

Після чого, як вказав ОСОБА_7 , якщо він не погодиться на озвучені умови до 26.10.2022 року та не надасть грошові кошти, то ОСОБА_8 позбавлять волі на максимальний строк, у зв`язку з чим, звернувся із відповідною заявою про неправомірні дії правоохоронця.

Також, зі слів ОСОБА_11 , він за допомогою свого мобільного телефону, здійснював записи телефонних розмов із ОСОБА_4 , які добровільно видав для приєднання до матеріалів кримінального провадження, у тому числі, відповідні скріншоти.

З 19.10.2022 року по 21.10.2022 року опитаний по мобільному телефону спілкувався з ОСОБА_4 , в подальшому зустрічався поблизу відділення поліції в м. Южному, але ОСОБА_15 достатньої уваги опитаному не приділяв, у зв`язку зі своєю службовою зайнятістю, зустрічі відбувались по декілька хвилин, на яких поліцейський повідомляв йому про нові обставини, а саме, що судді для винесення сину вироку, непов`язаного із позбавленням волі, необхідно надати грошові кошти, але суддя сам гроші напряму не отримує, а через посередника, далі, ОСОБА_2 повідомив про те, що він зв`яжеться з посередником та обговорить з ним всі питання, та ствердив, що познайомить опитаного з ним.

24.10.2022 року при особистій зустрічі з ОСОБА_4 , останній запитав у опитаного, на яке рішення по справі він розраховує, і повідомив, що дізнається у судді ОСОБА_16 остаточну суму неправомірної вигоди, яку йому буде необхідно передати для винесення вироку.

25.10.2022 року в першій половині дня, знов при особистій зустрічі з ОСОБА_4 , останній повідомив опитаному, що за винесення суддею вироку, не пов`язаного з фактичним відбуванням покарання, необхідно буде надати 5000 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

Тієї ж доби о 15:10, як вказує ОСОБА_7 , він зустрівся з ОСОБА_2 поблизу відділення поліції в м. Южному, де на виконання вищевказаних умов повідомив йому про те, що у нього в наявності 5000 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_2 запропонував пройти до його машини марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_4 , де він відчинив двері та жестом наказав покласти грошові кошти в сумі 5000 доларів США в поліетиленовий пакет чорного кольору, що опитаний і зробив.

Далі, вказаний пакет із коштами опитаний передав ОСОБА_4 , який поклав вказаний пакет із грошима на заднє сидіння свого транспортного засобу.

Після цього ОСОБА_4 було затримано працівниками Управління Служби безпеки України в Одеській області та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Дисциплінарна комісія звернула увагу, що у відповідності до протоколу затримання від 25.10.2022 року, складеного посадовою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, підполковник поліції ОСОБА_2 був затриманий о 15:20 год.

За встановлених Дисціплінарною комісією обставин, колегія суддів вважає, що відповідач дійшов вірного висновку, що начальник ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 4, 8, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абзаців другого, третього, четвертого пункту 1 розділу II, абзацу третього пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, п. 2.1 розділу II, п.п. 3.1, 3.2 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 року № 177, а також пунктів 2, 7 та 33 розділу III Положення про відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в області від 04.07.2022 року № 1019, у робочий час 24.10.2022 о 10:00, 25.10.2022 о 10:00 та з 15:00 до 15:20 безпідставно контактував з ОСОБА_7 , під час отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 у розмірі 5000 доларів США за здійснення впливу на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16, який являється особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою прийняття останнім рішення про винесення вироку ОСОБА_7 із призначенням мінімального покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку, від грошових коштів не відмовився та відповідних заходів щодо реєстрації вказаного факту в ЖЄО ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області не вжив.

Крім цього, вивченням Книги видачі й приймання озброєння, зареєстрованої 01.01.2022 року за № 323 том № 1, що зберігається у ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області, Комісією встановлено, що 19.08.2022 року підполковник поліції ОСОБА_2 отримав на постійне зберігання табельну вогнепальну зброю - пістолет «Макарова» (серії НОМЕР_1 ), два магазини та набої до нього у кількості 16 шт.

З копії рапорту начальника сектора превенції ВП № 4 ОРУП 142 2 ГУНП в області майора поліції Заболотного Ю.В. , який 25.10.2022 року був зареєстрований в Журналі єдиного обліку вказаного відділення поліції за № 3754, Дисціплінарною комісією встановлено, що того ж дня о 16:00 він був запрошений посадовими особами УСБУ в Одеській області, які затримали підполковника поліції ОСОБА_2.

Вказанні посадові особи, у тому числі, працівники ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, проводили з підполковником поліції ОСОБА_2 першочергові слідчі дії. У цей час, як зазначив 09.11.2022 року у поясненні майор поліції Ю. Заболотний, підполковник поліції ОСОБА_2 добровільно видав табельну вогнепальну зброю - пістолет «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) та один магазин з 8 набоями, які опитаний передав до чергової частини відділення поліції.

З приводу іншого магазину з 8 набоями, як ствердив майор поліції Ю. Заболотний, підполковник поліції ОСОБА_2 повідомив, що місце знаходження йому невідомо.

При цьому, зі слів опитаного, підполковник поліції ОСОБА_2 заявив, що до затримання магазин з набоями перебував у нього в кобурі на поясному спорядженні.

В ході огляду місця події встановити місце знаходження магазину з 8 набоями не представилось можливим.

За даним фактом слідчим відділом ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області 26.10.2022 року відкрито кримінальне провадження № 0000303 за частиною другою статті 262 (викрадення, привласнення, вимагання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин чи радіоактивних матеріалів або заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживанням службовим становищем) КК України.

За встановлених Дисціплінарною комісією обставин, колегія суддів також вважає, що відповідач дійшов вірного висновку, що начальник ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 вчинив дисціплінарний проступок, що виразився у порушенні положень п.п. 2, 10 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, пп. 2, 4 п. 6 р. І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, а саме 25.10.2022 року належним чином не контролював наявність отриманого магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) і восьми набоїв (калібру 9 мм), що призвело до втрати службового майна та відкриття другого кримінального провадження.

В свою чергу, позовна заява та пояснення позивача, надані в ході розгляду справи, не містять доводів, які б спростовували встановлені дисціплінарною комісією обставини щодо вчинення позивачем дисціплінарних поступків, за які відповідачем прийняті рішення про звільнення позивача.

Так, позивач посилається на те, що 22.11.2022 року він здав другий магазин з 8 набоями до пістолета Макарова до чергової частини, що свідчить про відсутність події дисціплінарного проступку, яка була кваліфікована дисціплінарною комісією, як втрата службового майна, магазину з 8 набоями до пістолета Макарова.

Колегія суддів зазначає, що згідно рапорту старшого інспектора ЧЧ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції А. Куба від 22.11.2022 року, складено на ім`я т.в.о. начальника ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції Є. Орлова, 22.11.2022 року ОСОБА_2 здав один магазин № НОМЕР_5 (перший) та вісім набоїв до нього 9 мм, 5 набоїв мали маркування «НОМЕР_6» та 3 набої мали маркування « НОМЕР_7».

Таким чином, вже після проведення службового розслідування, встановлення обставин щодо неналежного контролю з боку позивача за отриманим магазином до табельної вогнепальної зброї пістолета «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) і восьми набоями (калібру 9 мм), що призвело до їх втрати, складання висновку службового розслідування (18.11.2022 року) та прийняття наказу про застосування до позивача дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення (22.11.2022 року), позивач 22.11.2022 року здав один магазин № НОМЕР_5 (перший) та вісім набоїв до нього 9 мм, 5 набоїв мали маркування «НОМЕР_6» та 3 набої мали маркування « НОМЕР_7».

За таких обставин, а також враховуючи, що у спірному випадку дисціплінарний проступок полягає у тому, що позивач саме 25.10.2022 року належним чином не контролював наявність отриманого магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета і восьми набоїв, що призвело до їх втрати та відкриття кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що наведені позивачем обставини щодо здачі до чергової частини магазину та набоїв 22.11.2022 року не можуть свідчити про відсутність в його діях дисціплінарного проступку щодо неналежного контролю магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета і восьми набоїв.

Також, позивач посилається на те, що всупереч презумпції невинуватості, суб`єкт владних повноважень визнав підполковника поліції ОСОБА_4 винним у скоєнні корупційного кримінального правопорушення, визнав доведеними факти вимагання та отримання неправомірної вигоди, надав юридичну кваліфікацію діям, що місять ознаки складу тяжкого кримінального правопорушення за результатами проведеного службового розслідування.

З вказаними доводами позивача погодився суд першої інстанції.

Проте, колегія суддів вважає необґрунтованими вказані доводи позивача та висновки суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Колегія суддів наголошує на тому, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме порушення службової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

У той же час, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.

В свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому, слід враховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X.v.Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C.v.the» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Також гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97).

Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

В свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Водночас, в ході службового розслідування встановлено, що у робочий час 24.10.2022 о 10:00, 25.10.2022 о 10:00 та з 15:00 до 15:20 позивач безпідставно контактував з ОСОБА_7 , під час отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 у розмірі 5000 доларів США за здійснення впливу на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_16, який являється особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою прийняття останнім рішення про винесення вироку ОСОБА_9 із призначенням мінімального покарання, а за можливості винесення виправдувального вироку, від грошових коштів не відмовився та відповідних заходів щодо реєстрації вказаного факту в ЖЄО ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в області не вжив, а також належним чином не контролював наявність отриманого магазину до табельної вогнепальної зброї пістолета «Макарова» (серії НОМЕР_1 ) і восьми набоїв (калібру 9 мм), чим допустив порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, вчинив дії, що підривають авторитет поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час судового розгляду справи позивач підтвердив, що мав зв`язки з ОСОБА_7 , спілкувався з ним з приводу кримінального провадження, що здійснювалось відносно його сина, зокрема, надав поради у виборі адвокатів, позивач зазначає, що йому було відомо про хід вказаного кримінального провадження, позивач був обізнаний, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, позивач знав, які запобіжні заходи обрані відносно сина ОСОБА_11 , а також, зокрема, у письмових поясненнях позивач наводить обставини, у який автомобіль ОСОБА_7 поклав гроші у розмірі 5000 дол. США.

Позивач в ході розгляду даної справи посилається на те, що ОСОБА_7 сам шукав з ним зустрічі, яких він уникав.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що наведені позивачем обставини щодо обізнаності про хід кримінального провадження щодо сина ОСОБА_11 ставлять під сумнів наведені доводи позивача та за відсутності будь-якого повідомлення позивачем про обставини переслідування з боку ОСОБА_11 в установленому законом порядку не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача, як вчинення дисциплінарного проступку, що фактично виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність прийняття спірних наказів, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, колегія суддів вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Посилання позивача на неврахування його характеристики колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах службового розслідування наявна довідка щодо періодів проходження служби позивачем в міліції та поліції і його характеристика, які вивчались дисціплінарною комісією.

Колегія суддів погоджується з відповідачем, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Колегія суддів зазначає, що така оцінка відповідача дійсно пов`язана із діями, які були виявлені під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження.

Варто підкреслити, що хоча дисциплінарне провадження й ґрунтувалося на матеріалах кримінального провадження, однак, оцінювалися такі матеріали Дисціплінарною комісією лише в аспекті наявності/відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 15 Дисціплінарного статуту, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: 1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; 2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; 3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Дисціплінарною комісією, на її запит, отримано інформацію з кримінального провадження від слідчого, також Комісією відібрано пояснення з метою з`ясування обставин вчинення позивачем дисціплінарного проступку, що не суперечить наведеним вимогам Дисціплінарного статуту.

Посилання позивача на порушення порядку щодо здійснення кримінального провадження, відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄДР та як наслідок неналежності доказів цього кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дисціплінарною комісією не використовувались докази кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що в межах цієї справи адміністративний суд не перевіряє допустимість доказів, отриманих у кримінальному провадженні, на відповідність вимогам КПК України.

При оцінці обставин дисциплінарного провадження надається правова кваліфікація тільки фактам, які можуть свідчити про наявність або відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку та про ступінь його вини.

Встановлені під час дисциплінарного провадження факти та обставини мають значення тільки для прийняття рішень Комісією в рамках своєї компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні адміністративних, цивільних або кримінальних правопорушень.

Процедура здобуття того чи іншого доказу у кримінальному провадженні та його подальша правова оцінка відповідно до вимог кримінального процесуального закону не охоплюється компетенцією дисциплінарного органу.

Тому, відповідні доводи скаржника не є релевантними до предмета спору у цій справі.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи позивача та суду першої інстанції і погоджується з апелянтом, що відсутність вироку суду про визнання позивача винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неправомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, у зв`язку із відсутністю факту вчиненого ним діяння, оскільки такий спростовується висновком службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції фактично не дослідив висновки службового розслідування, рішення суду першої інстанції не містить посилань на висновки Дисціплінарної комісії, а також в рішенні суду першої інстанції неодноразово наведені суперечливі висновки, зокрема, про наявність виправдального вироку відносно позивача, а потім, навпаки, про відсутність вироку, що і є підставою для задоволення позову.

Що стосується посилань позивача та суду першої інстанції на те, що позивачу не надано можливості подати пояснення (як визначено судом першої інстанції не надано можливості реалізувати право на захист), колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року у справі № 947/25051/22 застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» МЮ України, визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_1 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі один мільйон сорок тисяч гривень у національній грошовій одиниці.

28.10.2022 року начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» направлено лист, в якому голова Дисціплінарної комісії просив надати до 03.11.2022 року пояснення ОСОБА_4 щодо обставин висвітлених у доповідній записці та ознайомити вказаного поліцейського з наказом про призначення службового розслідування під особистий підпис.

До цього листа було додано: бланк пояснень, доповідна записка, наказ про призначення службового розслідування.

01.11.2022 року позивача ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування, йому роз`ясненого його права, як особи стосовно якої проводиться службове розслідування, що підтверджується особистими підписами позивача на копії наказу про призначення службового розслідування та бланку пояснень.

Позивач відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, що засвідчено його особистим підписом на бланку пояснень.

Таким чином, відповідачем дотримані вимоги ст. 18 Дисціплінарного статуту, однак, позивач своїми правами не скористався.

Посилання позивача на те, що він відмовився надати пояснення в слідчому ізоляторі, але, пізніше він хотів надати пояснення, підготував проект пояснень, проте, пропозиції щодо надання пояснень від відповідача не надходило, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів наголошує, що з 01.11.2022 року позивачу було достеменно відомо про службове розслідування та його підстави, а також позивачу роз`яснено його права, як особи, відносно якої здійснюється службове розслідування.

Згідно довідки про звільнення Серії НОМЕР_8 від 01.11.2022 року, позивач тримався під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року з 25.10.2022 року по 01.11.2022 року, звідки звільнений на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року під заставу у розмірі 1040000 грн.

З 01.11.2022 року до дати складання 18.11.2022 року висновку службового розслідування у позивача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами службового розслідування та надання пояснень, проте, позивач своїми правами не скористався.

Що стосується посилань позивача на те, що фактично його звільнено у період непрацездатності, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом ГУНП в Одеській області від 01.12.2022 року № 1872 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 01 грудня 2022 року підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Позивач ознайомлений із вказаним наказом під підпис 01.12.2022 року із зазначенням про перебування на стаціонарному лікуванні.

Згідно довідки КНП «Міська лікарня № 8» ОМР без номера та дати, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 30.11.2022 року по 12.12.2022 року, діагноз наслідки внутрішньо-черепної травми.

Згідно виписки-епікриз з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 2739/648 та виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2853/131, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 30.11.2022 року по 12.12.2022 року, з 13.12.2022 року по 28.12.2022 року

У відповідності до інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я від 03.11.2022 року, від 10.11.2022 року, від 22.11.2022 року, позивач був тимчасово непрацездатний з 03.11.2022 року по 10.11.2022 року, з 10.11.2022 року по 11.11.2022 року, з 22.11.2022 року по 29.11.2022 року.

Наказом ГУНП в Одеській області від 10.03.2023 року № 253 о/с внесено зміни до наказу від 01.12.2022 року № 1872 о/с в частині дати звільнення позивача та з огляду на тимчасову непрацездатність позивача визначено наступну дату звільнення «з 29 грудня 2022 року».

Таким чином, згідно наказу від 01.12.2022 року № 1872 о/с, з урахуванням внесених до нього змін, датою звільнення позивача є 29 грудня 2022 року, тобто, вже після виходу з лікарняного, що відповідає вимогам Дисціплінарного статуту.

Що стосується посилань позивача на те, що він отримав наказ про внесення змін щодо дати його звільнення лише 06.07.2023 року та представником відповідача в суді апеляційної інстанції надані недостовірні відомості про дату відправлення позивачу цього наказу, що, на думку позивача, є підставою для розгляду питання щодо ініціювання проведення службового розслідування відносно представника відповідача за фактом можливого службового підроблення, колегія суддів зазначає, що обставини щодо дати направлення позивачу та отримання ним копії наказу про внесення змін щодо дати звільнення не можуть бути підставою для скасування наказу про звільнення позивача та не випливає на результат розгляду даної справи, а сам наказ про внесення змін до наказу про звільнення не оскаржується у даній справі. З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє наведені доводи позивача, а також приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду питання щодо ініціювання проведення службового розслідування відносно представника відповідача за фактом можливого службового підроблення.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 31.07.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: О.А. Шевчук