Справа № 490/5756/22
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/126/2023 Справа № 490/5756/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого-судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

В С Т А Н О В И В:

05.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просить: скасувати постанову серії ЕАР № 6214448 від 26.11. 2022 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 26.11.2022 р. старшим сержантом УПП в Черкаській області винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за те, що він 26.11..2022 р. по автодорозі М05 Київ Одеса 210 км керував транспортним засобом Рено Логан, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив порушення - експлуатація транспортного засобу, що не пройшов обов`язковий технічний контроль для транспортних засобів, що підлягають такому контролю, чим порушив вимоги п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки цей транспортний засіб є службовим легковим автомобілем, наданим йому роботодавцем ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» для виконання ним трудових обов`язків, а не з метою отримання прибутку, транспортний засіб є легковим за класом і для перевезення вантажів чи пасажирів не призначений. Відповідачу ним було надано технічний паспорт на автомобіль , в якому зафіксовано тип транспортного засобу- «легковий» та пояснення щодо викорситання автомобілю як службового для виконання трудових обов`язків, а отже відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» для таких легкових транспортних засобів не передбачено обов`язку з проходження технічного контролю.

Вказує, що відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» легкові автомобілі повинні проходити технічний огляд лише у випадку, якщо вони використовуються для роботи в таксі, або для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Вважає, що посадовою особою відповідача не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку письмового провадження. .

Представник відповідача ГУ НП в Черкаській області надав суду відзив, в якому заперечував проти позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права а саме пред`явлення позову до неналежного відповідача. Так, оскаржувану постанову складено поліцейським першої роти 1 батальйону УПП в Черкаській області сержантом поліції Ізовіта В.Л., що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, і не входить до складу ГУНП в Черкаській області та йому не підпорядковується.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року замінено у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху неналежного відповідача Головне Управління Національної поліції в Черкаській області на належного відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції, , 03048 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів учасникам справи, та роз`яснити, що відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам частин другої-четвертоїстатті 162 КАС України.

Відповідачами отримано сдове повідомлення завчасно , про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення, наявні в матеріалаз спраив, проте відзиву на позов не надходило.

Позивач просив розглядати справу у письмовому провадженні за наявними матеріалами справи, просив про задволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.11.2022 р. сержантом поліції Ізовіта В.Л., бат.1 Рота 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6214448 , якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп за те, що він 26.11.2022 р. по автодорозі М05 Київ-Одеса 210 км керував транспортним засобом Рено Логан , д.н.з НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б Правил дорожнього руху України - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Частиною 3 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до пункту 31.3.б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 2 ціє ж статті встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, (п.1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Аналіз положень статті 35 Закону України "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Згідно ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин), автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

- транспортними засобами спеціального призначення;

- транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

- службовими легковими автомобілями;

- транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль RenaultLogan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип - загальний легковий, седан-В. Вказаний автомобіль належить ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ».

Як зазначив позивач в позові, автомобіль яким він керував, використовується виключно для службових поїздок для виконання трудових обов`язків, а не для перевезення вантажів або пасажирів з метою отримання прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача не надано суду належних доказів, що автомобіль, яким керував позивач використовувався для перевезення вантажів або пасажирів з метою отримання прибутку.

Крім того, матеріали справи не містять даних, які б вказували на те, що під час керування автомобілем RenaultLogan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій використовував його для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Сама по собі належність транспортного засобу на праві власності ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ», на думку суду, не є передумовою застосування у цьому випадку Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими висновки посадової особи відповідача про те, що якщо транспортний засіб використовується в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи в цілому, то він підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Верховний Суд вказав, що аналіз положень ст. 35 Закону "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року по справі № 678/483/17 ( адміністративне провадження № К/9901/22403/18)

Суд вважає, що автомобіль, яким керував позивач, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем при розгляді справи відносно ОСОБА_1 було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 121, 247,251,252,256,280,283, 284, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 2,5,9, 77, 90, 159,242, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову серії ЕАР № 6214448 від 26.11. 2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департамента патрульної поліції ( ) сплачений судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення.

Повний текст рішення суду складено 02 серпня 2023 року.

Суддя Гуденко О.А.