Справа № 400/2910/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2910/22

Перша інстанція: суддя Марич Є. В.,

повний текст судового рішення

складено 15.07.2022, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №400/2910/22 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

01.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення (у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років;

- зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити грошове забезпечення (у тому числі щомісячну додаткову грошову винагороду) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошову допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що в період з 13.08.2013 по 24.02.2015, 25.02.2015 по 06.06.2016 та з 17.03.2017 по 28.03.2018 надбавка за вислугу років йому виплачувалась у меншому розмірі. Також, ОСОБА_1 зазначав, що грошову допомогу при звільнені йому виплачено у розмірі 50 % місячного грошового забезепчення за 10 календарних років служби, замість 14 календарних років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №400/2910/22 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо непроведення ОСОБА_2 перерахунку та виплати грошового забезпечення (у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років.

Зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського провести ОСОБА_2 перерахунок та виплатити грошове забезпечення (у тому числі щомісячну додаткову грошову винагороду) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошову допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив із того, що в межах спірних періодів Національним університетом оборони України імені ОСОБА_3 надбавку за вислугу років на користь ОСОБА_2 виплачено у меншому розмірі. Також, окружний адміністративний суд вказав, що грошову допомогу при звільненні виплачено у розмірі 50 % місячного грошового забезепчення за 10 календарних років служби, замість належної за 14 календарних років.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, суб`єктом владних повноважень викладено прохання скасувати оскаржуване рішення адміністративного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позових вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Національний університет оборони України імені Івана Черняховського зазначає, що ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 про відкриття провадження у справі на адресу відповідача не надходила. Означене позбавило відповідача скористатись наданим приписами процесуального законодавства право на подання відзиву. Також, скаржник зауважує, що для обчислення вислуги років ОСОБА_1 . Національному університету оборони України імені Івана Черняховського необхідно мати особову справу позивача. Однак, станом на дату звернення ОСОБА_1 така особова справа перебувала в Первомайському об`єднаному міському військовому комісаріаті. Крім того, на думку відповідача, перерахунок та виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 має бути здійснена з 29.08.2013, тобто з дати зарахування до особового складу університету, а не з 13.08.2013, як помилково зазначено в рішенні суду першої інстанції.

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, з якого убачається, що ОСОБА_1 повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 15.07.2022 у справі №400/2910/22, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду без змін.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що наказом Міністра оборони України від 13.08.2013 №265 ОСОБА_2 зараховано слухачем інституту інформаційних технологій Національного університету оборони України.

Згідно із наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 29.08.2013 №179, ОСОБА_2 до списків особового складу університету зараховано з 29.08.2013 .

Навчання в Інституті інформаційних технологій Національного університету оборони України імені Івана Черняховського позивач проходив до 24.02.2015.

У період з 25.02.2015 по 06.06.2016 ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді офіцера відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони НУО України ім. Черняховського, а з 17.03.2017 по 06.06.2018 на посаді старшого офіцера відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони НУО України ім.І.Черняховського.

Пунктом 3 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 04.05.2018 №23 ОСОБА_2 звільнено з військової служби в запас за пунктом «б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Наказом начальника НУО України ім. І.Черняховського (по стройовій частині) від 25.05.2018 №107 ОСОБА_2 з 05.06.2018 виключено із списків особового складу університету та всіх видів забезпечення.

У подальшому, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2020 у справі №640/21864/18, пунктом 4 наказу директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 22.01.2021 №15 примітку п.3 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 04.08.2018 №23 про звільнення з військової служби у запас викладено в іншій редакції, а саме зазначено У ЗС - із 01.09.2003.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до начальника НУО України ім. І.Черняховського із заявою від 24.02.2022 щодо проведення перерахунку та виплатити грошове забезпечення (у тому числі щомісячну додаткову грошову винагороду) та щомісячні види грошового забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період навчання в Інституті інформаційних технологій НУО України ім. І.Черняховського з 13.08.2013 по 24.02.2015 слухачем, період проходження військової служби на посаді офіцера відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони НУО України ім. І.Черняховського з 25.02.2015 по 06.06.2016 та на посаді старшого офіцера відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони НУО України ім. І.Черняховського з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі25 відсотків посадового окладу і окладу за військовим званням, а з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №640/21864/18. У вказанопму звереннні позивач також просив провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років.

За наслідками розгляду означеного зверенння Національним університетом оборони України імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 надіслано лист від 12.01.2022 №182/83, до якого було додано довідку про виплачені суми щомісячних основних і додаткових видів грошовогго забезпечення, премії, одноразових видів грошового забезпечення за період проходження служби в Національному університеті оборони України імені ОСОБА_3 з 29.08.2013 по 06.06.2016.

У зв`язку з тим, що Національним університетом оборони України імені ОСОБА_3 не здійснено перерахунок та не виплачено грошове забезпечення (у тому числі щомісячну додаткову грошову винагороду) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошову допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років ОСОБА_1 за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Функції, склад Збройних Сил України, правові засади їх організації, діяльності, дислокації, керівництва та управління ними визначено Законом України «Про Збройні Сили України».

Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Закном України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантує їм та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять, посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

07.11.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Підпунктом 1 пункту 6 вказаного рішення Уряду було передбачено виплату військовослужбовцям надбавки за вислугу років (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 29.

Додатком 29 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 визначено розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу, а саме:

- у разі наявності вислуги років від 10 до 15 років розмір надбавки складає 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням;

- у разі наявності вислуги років від 15 до 20 років розмір надбавки складає 30 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням;

- у разі наявності вислуги років від 20 до 25 років розмір надбавки складає 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.

Постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» втратила чинність на підставі постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Згідно із додатком 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу визначались наступним чином:

- у разі наявності вислуги років від 10 до 15 років розмір надбавки становить 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням;

- у разі наявності вислуги років від 15 до 20 років розмір надбавки становить 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.

11.06.2008 Міністром оборони України видано наказ №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Згідно із пунктом 13.1 розділу XIII «Правила виплати надбавки за вислугу років» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 5 до 10 років - 20 відсотків; від 10 до 15 років - 25 відсотків; від 15 до 20 років - 30 відсотків; від 20 до 25 років - 35 відсотків.

Наказ Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Як установлено апеляційним судом, ОСОБА_1 військову службу в Збройних Силах України розпочав 01.09.2003.

Колегією суддів з`ясовано, що в період з 13.08.2013 по 24.02.2015, з 25.02.2015 по 06.06.2016 та з 17.03.2017 по 28.03.2018 Національним університетом оборони України імені ОСОБА_3 надбавка за вислугу років на користь ОСОБА_1 виплачувалась у менших розмірах, а саме: 20 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, замість належних 25 відсотків, а з 01.03.2018 по 06.06.2018 30 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням замість належних 35 відсотків.

Проведення виплат надбавки за вислугу років у меншому розмірі ніж належить позивачу скаржником в апеляцйній скарзі не заперечується.

В досліджуваній частині правовідносин Національний університет оборони України імені Івана Черняховського лише вказує про те, що згідно із наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 29.08.2013 №179, ОСОБА_2 до списків особового складу університету зараховано з 29.08.2013, а отже саме із вказаної дати має здійснюватися розрахунок грошового забезпечення позивача.

Із такими доводами колегія суддів погоджується та уважає їх обґрунтованими.

В контексті означеного суд апеляційної інстанції також відмічає, що на противагу вищенаведеному налележним чином документально підтвердженому доводу відповідача ОСОБА_2 не наводить жодних пояснень.

Отже, у період з 29.08.2013 по 24.02.2015, з 25.02.2015 по 06.06.2016 та з 17.03.2017 по 28.03.2018 ОСОБА_2 має право на отримання надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, а з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням.

Стосовно грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, апеляційний адміністративний суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно із пунктом 38.1 розділу XXXVIII «Грошова допомога військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (чинного на день звільнення з військової служби), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як установлено вище, ОСОБА_1 військову службу в Збройних Силах України розпочав 01.09.2003.

Зі списків особового складу позивача виключено 05.06.2018.

Таким чином, ОСОБА_1 мав більш ніж 14 календарних роки вислуги.

Отже, ОСОБА_2 має право на отримання грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 календарних роки служби.

Натомість, при звільненні ОСОБА_2 виплачено однаразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення лише за 10 календарних років служби, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом із наказу начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (по стройовій частині) від 25.05.2018 №107.

Відтак, з урахуванням установлених фактичних обставин справи, у системному зв`язку із приписами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Між тим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що для обчислення вислуги років Миколаївський окружний адміністративний суд мав витребувати у Первомайського об`єднаного міського військового комісаріату відповідну інформацію, адже в межах спірних правовідносинах установлюється наявність у ОСОБА_2 права на отримання надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні.

У даному випадку, розрахунок надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні має бути здійснено Національним університетом оборони України імені ОСОБА_3 на виконання цього судового рішення.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що Національний університет оборони України імені Івана Черняховського не повідомлено про розгляд справи та позбавлено можливості подати відзив на позовну заяву, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Згідно із частиною 1 статті 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Статтею 174 КАС України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно із п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями (частина 1 статті 124 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 124 КАС України повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Згідно із частиною 3 статті 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Учасник судового процесу, згідно із частиною другою статті 129 КАС України, повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Відповідно до частини третьої статті 129 КАС України якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Апеляційним судом установлено, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 у справі №400/2910/22 відкрито провадження в адміністративній справі.

Як зазначено у вказаному судовому рішенні, відповідно до наказу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 №16-о «Про тимчасове припинення відправки поштової кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану» копію ухвали учасникам справи не направляти.

Згідно із п.8 ч.9 ст.171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Частиною 10 статті 171 КАС України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із доводами скаржника стосовно того, що судом першої інстанції фактично позбавлено Національний університет оборони України імені ОСОБА_3 можливості подати відзив на позовну заяву.

При цьому, суд апеляційної інстанції уважає неправильною позицію окружного адміністратвиного суду відносно посилання на воєнний стан, оскільки у зв`язку із введенням воєнного стану жодних змін, у контексті направлення учасникам справи судових рішень, до приписів процесуального законодавства не вносилось.

Вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення наведено у статті 317 КАС України.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 частини 3 статті 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегією суддів установлено, що справу №400/2910/22 Миколївським окружним адміністратвиним судом розглянуто за відсутності належного та своєчасного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, що позбавило останнього можливості скористатись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом на подання відзиву на позовну заяву.

Апеляційну скаргу Національний університет оборони України імені ОСОБА_3 обґрунтовує такою підставою.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі № 400/2910/22 підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі № 400/2910/22 - скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовльнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення (у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 29.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років.

Зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити грошове забезпечення (у тому числі щомісячну додаткову грошову винагороду) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань з 13.08.2013 по 24.02.2015 та з 17.03.2017 по 28.02.2018 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з 01.03.2018 по 06.06.2018 у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та грошову допомоги у разі звільнення з військової служби за 14 календарних років, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян