Справа № 400/585/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/585/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представиника позивача Коренко Тетяни Володимирівни та представника апелянта Бойко Наталії Станіславівни,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП), у якому просили (з врахуванням уточнення позовних вимог): визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21 квітня 2022 року №263 та наказ №782 о/с від 12.05.22 року "Про особовий склад" щодо звільнення: поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сущук Д.С.; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції Грищенка І.М.; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП Чугай Я.В.; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Маринича М.А.; поновити на посаді вказаних осіб та стягнути з відповідача на користь позивачів суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обрунтування позову було зазначено, що за результатами проведення службового розслідування, який було закріплено висновком від 18.04.22 УПП в Миколаївській області, ДПП видано накази від 12.05.2022 року №782 о/с про звільнення позивачів зі служби в поліції. Позивачі зазначили, що були позбавлені права надати пояснення по суті службового розслідування, розписалися про ознайомлення з матеріалами службового розслідування вже після його завершення та притягнення до відповідальності, з наявністю дисциплінарного правопорушення не погодились, та посилалися на те, що ОСОБА_5 телефонував тільки ОСОБА_6 , а іншим жодних вказівок не поступало, наказу усного також не було.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року у справі №400/2862/22 суд виділив в окреме провадження з присвоєнням справі нового номера 400/585/23 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу ДПП від 21 квітня 2022 року №263 та наказу №782 о/с від 12.05.22 року "Про особовий склад" щодо звільнення поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 ; поновлення на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 ..

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2022 року до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП надійшов рапорт командира батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітана поліції Руслана Великосільського з відомостями про те, що працівники наряду «КОРВЕТ-305» у повному складі, а саме: інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції Сущук Д.С., поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 Ш в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 та поліцейський воду №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції Маринич М.А. відмовилися виконувати його наказ та заступати для несення служби на блокпост «Баштанське кільце», який був розміщений на виїзді з м.Миколаєва у бік Херсону, 21.03.2022 року, пояснивши свою відмову відсутністю засобів захисту.

Під час проведення службового розслідування досліджено розстановку сил та засобів батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП та встановлено, що з 21.03.2022 року до 22.03.2022 року (нічна зміна) в складі наряду «КОРВЕТ-305» значились інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант юліції ОСОБА_1 ..

Також, зі справи вбачається, що було складено акти про відмову від надання позивачами пояснень в/н 4/41/16-2022, в/н 2/41/16-2022, в/н 1/41/16-2022 та в/н 3/41/16-2022 від 24.03.2022 року.

В ході службового розслідування був опитаний командир роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 21.03.2022 року ним було віддано усний наказ працівникам наряду «КОРВЕТ-305» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_1 заступити для несення служби на блокпост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на виїзді з м.Миколаєва у бік м.Херсону. Всі працівники наряду «КОРВЕТ-305» відмовились виконувати наказ, оскільки вважали виданий їм бронежилет 2-го класу ненадійним і недостатнім засобом захисту.

Опитаний командир батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, шо 21.03.2022 року командир роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан ОСОБА_5 віддав усний наказ працівникам наряду «КОРВЕТ-305» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_1 заступити для несення служби на блокпост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на виїзді з м.Миколаєва у бік м. Херсону, але усі працівники наряду «КОРВЕТ-305» відмовились виконувати наказ та виконувати свої службові обов`язки. В зв`язку з відмовою заступати на блокпост, вказаний наряд було направлено для несення служби по охороні УПП в Миколаївській області ДПП.

Як вказано у висновку службового розслідування, «Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до форми №9 за карткою №1 обліку озброєння, що перебуває за поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 було отримано бронежилет «Корсар 2».

За грубе порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, наказу Національної поліції України від 19.07.2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1170, інших нормативних та розпорядчих документів МВС України, Національної поліції України, у відповідності до ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача вирішено застосувати дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Відповідно до наказів від 21 квітня 2022 року №263 та №782 о/с від 12.05.2022 року "Про особовий склад" щодо звільнення поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП, сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено з Національної поліції в результаті реалізації дисциплінарного стягнення.

Вказані обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов та приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 21.03.2022 року йому була поставлена задача щодо постановки екіпажу на блок-пост «Баштанське кільце». З метою її виконання було здійснено дзвінок ОСОБА_6 та запропоновано їхати на блок-пост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », попросив поміркувати, оскільки за це може бути відповідальність та передзвонити, або він знайде інших. Через дві хвилини зателефонував та почув відповідь, що вони не забезпечені належними засобами захисту (касками та бронежилетами належного ступеню захисту), тому відмовляються, в разі забезпечення не проти. Після відмови даного екіпажу, свідок зателефонував іншому екіпажу, і вони погодились. В подальшому позивач заступав на несення служби без проблем, особисто позивачеві свідок не телефонував.

Зазначені пояснення свідка підтвердив і позивач, та пояснив, що не розцінив це як наказ, дізнався про це вже під час ознайомлення з наказом про звільнення, тому не розумів підстав для службового розслідування та звільнення.

Суд зауважив, що наказ як правовий акт, правовий документ, нормативний акт управління, управлінський акт, носить юридично-владний (імперативний) характер, тобто є обов`язковою вимогою. За допомогою наказів упорядковується і забезпечується завдання державної вертикалі влади.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення свідка не відповідають відомостям, зазначеним в рапорті ОСОБА_8 ..

Однак, зважаючи на те, що пояснення свідком були надані з дотриманням усіх вимог щодо надання згоди на дачу пояснень, попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а також враховуючи той факт, що вони співпадають з поясненнями, наданими позивачем стосовно форми та змісту спілкування між свідком і позивачем, суд віддав перевагу саме поясненням свідка.

Суд зазначив, що аналіз пояснень свідка не дозволяє зробити висновок, що позивачеві було віддано наказ заступити на блок-пост «Баштанське кільце», оскільки воно не мало ознак юридично-владного (імперативного) характеру, тобто обов`язкової безальтернативної вимоги, що не залишає вибору підлеглому.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції не в повному обсязі вірними і такими, що частково відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Преамбулою Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до статті 2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ч.1 ст.8 Закону).

Згідно до ч.1 та 2 статті 17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Положеннями статті 18 Закону передбачено основні обов`язки поліцейського. Так, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Статтею 23 Закону визначено основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, на ряду з іншим:

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

- вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях;

- здійснює охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони;

- бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості;

- здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Відповідно до статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що служба в поліції за своєю сутністю є державною службою, тобто, публічною, професійною, політично неупередженою діяльністю із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів.

Поряд з цим, служба в поліції має певну специфіку та особливості, що обумовлено як її функціональними обов`язками (вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці; здійснення боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями), так і відповідними повноваженнями (поліцейські заходи), що притаманні виключно поліції, а саме: поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, якими є фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї.

Відповдіно до статті 60 Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Положеннями статтей 4 та 5 Статуту регламентовано питання віддання (видання) наказу та його виконання.

Відповідно до вказаних статтей наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Крім того, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

З аналізу наведеного вбачається, що з метою реалізації службових повноважень керівника ним видається відповідальній підлеглій особі чітко сформульований та такий, що не може допускати подвійного тлумачення наказ, зокрема і в усній формі. Вказаний наказ повинен бути неухильно та у визначений строк точно виконаний підлеглим, при цьому, обговорення наказу чи його критика забороняється, а невиконання правомірного наказу передбачає відповідальність.

Так, в ході службового розслідування був опитаний командир роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 21.03.2022 року ним було віддано усний наказ працівникам наряду «КОРВЕТ-305» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_1 заступити для несення служби на блокпост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на виїзді з м.Миколаєва у бік м.Херсону. Всі працівники наряду «КОРВЕТ-305» відмовились виконувати наказ, оскільки вважали виданий їм бронежилет 2-го класу ненадійним і недостатнім засобом захисту.

Поряд з цим, задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що аналіз пояснень свідка не дозволяє зробити висновок, що позивачеві було віддано наказ заступити на блок-пост «Баштанське кільце», оскільки воно не мало ознак юридично-владного (імперативного) характеру, тобто обов`язкової безальтернативної вимоги, що не залишає вибору підлеглому. Зазначені висновки суд зробив за результатом заслухання свідка - ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає, що з аудіозапису свідчень (наданих в суді першої інстанції) ОСОБА_8 вбачається, що наказ заступити для несення служби на блокпост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на виїзді з м.Миколаєва у бік м.Херсону, було чітко сформульовано та без можливості подвійного тлумачення, водночас позивач відмовився виконувати вказаний наказ.

Слід також додати, що згідно свідчень ОСОБА_8 , ним було наголошено про здійснення доповіді керівництву про відмову заступити для несення служби на блокпост « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що саме по собі виключає будь-який інший варіант комунікації між ОСОБА_9 та позивачем, ніж як комунікація між керівником та підлеглим з питання виконання поставленого наказу, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про наявність фактів як віддання відповідного наказу, так і його не виконання позивачем, за що згідно Закону та Статуту передбачена відповідальність.

Поряд з цим, відповідно до статті 13 Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно до ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ст.18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

З наведеного вбачається, що дисциплінарне стягнення не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку, тобто з дотриманням відповідної процедури та шляхом проведення службового розслідування, під час якого поліцейський має право надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, подавати клопотання про отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи та інші права, дотримання яких сприяє встановленню всіх належних обставин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що притягненню позивача до відповідальності передувало призначення та проведення службового розслідування, під час якого досліджено розстановку сил та засобів батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП, та встановлено, що з 21.03.2022 року до 22.03.2022 року (нічна зміна) в складі наряду «КОРВЕТ-305» значились інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант юліції Маринич М.А..

Також, зі справи вбачається, що було складено акти про відмову від надання первинними позивачами (в тому числі і ОСОБА_1 ) пояснень в/н 4/41/16-2022, в/н 2/41/16-2022, в/н 1/41/16-2022 та в/н 3/41/16-2022 від 24.03.2022 року.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що дисциплінарний проступок, який став підставою для звільнення позивача, встановлений у визначеному порядку, тобто з дотриманням відповідної процедури. Відповідачем не доведено, що під час проведення службового розслідування позивачу надано всі належні процедурні засоби захисту та обгрунтування власної позиції, зокрема, шляхом надання позивачу можливості подавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, подавати клопотання про отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи, тощо.

Так, справа містить лише скріншот повідомлення від 24 березня 2022 року (адресат «Маринич Михайл») в мессенджері Телеграм наступного змісту: «Доброго дня, до відділу моніторингу надійшов рапорт про відмову вашого наряду заступати на блокпост. Ви можете надати мені пояснення, щодо ситуації голосовим повідомленням? - Яка відмова?... Я вчора був на блокпосту! - 21.03. блокпост " ІНФОРМАЦІЯ_1 - Будь-які пояснення надам в письмовій формі в мирний час після Перемоги!. Слава Україні!».

При цьому, посадовими особами відповідача було складено акт про відмову від надання ОСОБА_1 пояснень в/н 3/41/16-2022 від 24.03.2022 року.

На думку колегії суддів, зазначена вище переписка в мессенджері Телеграм не може вважатися належним доказом повідомлення позивача про призначення відносно нього службового розслідування та пропозиції надати пояснення в межах цього службового розслідування, оскільки вищевказане формулювання повідомлення, яке було надіслане позивачу, ні за формою, ні по суті не відповідає меті, з якою законодавство встановлює необхідність проведення службового розслідування, посадовими особами відповідача у вказаному повідомленні взагалі не зазначено про наявність факту проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу позивачем шодо несення служби на блокпості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а отже наведений вище обмін повідомленнями у месенжері не може вважатися належним доказом відмови позивача від надання пояснень в межах проведення службового розслідування. Будь-яких інших доказів належного повідомлення позивача про призначення службового розслідування та його проведення, про надання йому можливості реалізацій своїх прав в межах проведення службового розслідування, в тому числі прав надання пояснень та доказів, матеріали справи не містять.

Наведені висновки також узгоджуються з п.1 розділу V (Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією) «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», за яким проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

На думку суду, зазначені обставини та порушення процедури проведення службового розслідування є суттєвими і фактично унеможливили встановлення всіх обставин, що безумовно мають враховуватись при призначенні відповідальності за невиконання наказу, зокрема, і не було надано оцінку посиланням позивача відсутність захисного шолому, а також на те, що бронежилет 2-го класу є ненадійним і недостатнім засобом для виконання вказаного наказу. Наведені доводи позивача корелюються з загальновідомими фактами щодо безпекової ситуації у Миколаївській області станом на березень 2022 року, також з поясненнями у суді першої інстанції свідка ОСОБА_8 безпосереднього керівника позивача, який у судовому засіданні пояснив, що напередодні відданя спірного наказу позивачу на вказаному блокпосту внаслідок військових було знищено автомобіль патрульної поліції. Наведені вище обставини, на думку колегії суддів, мають важливе значення як при встановленні факту дисциплінарного порушення, так і при обранні виду дисциплінарного стягнення, але внаслідок порушення процедури проведення службового розслідування вказані обставини фактично не досліджувалися та не оцінювалися, що призвело до прийняття необгрунтованих висновків та рішень.

Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню саме з вказаних підстав та обґрунтувань.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року змінити в мотивувальній частині у викладеній редакції.

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук