Справа № 467/802/23
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/802/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Кірімової О.М.,

при секретарі Розмеріци О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Рубана Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Рубана С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року капітаном поліції інспектором відділення №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Власенком Д.В. позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В постанові зазначено, що 02.06.2023 року о 18 год. 15 хв., між с. Благодатне та с. Воєводське, польова дорога, водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка керувала вказаним транспортним засобом не маючи права на керування, та ОСОБА_1 був не пристебнутий паском безпеки, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 29.06.2023 року після отримання поштового листа від ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області з постановою серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року.

Вважає оскаржувану постанову, як такою що винесена на підставі формальних ознак об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач не є а ні власником, а ні користувачем автомобіля Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 , де знаходився в якості пасажира, та не знав, що водій не має прав керування вказаним транспортним засобом. Крім того, під час руху автомобіля, ОСОБА_1 був пристебнутий паском безпеки, та відстебнув його лише після зупинки транспортного засобу.

Не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає її незаконною, та такою, що має всі ознаки упередженості тому підлягає скасуванню. Жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано.

На підставі наведеного представник позивача просить поновити йому строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року, винесену інспектором відділення №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Власенком Д.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за адміністративні правопорушення , передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області на користь позивача понесені останнім судових витрат.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 липня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25 липня 2023 року до суду від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, та такий пропустив строк звернення до суду з даним позовом, а тому даний позов є необґрунтованим.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду надійшло клопотання адвоката про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд враховує таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Разом з тим, частиною першою ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Датою ухвалення оскаржуваної постанови є 02 червня 2023 року, дата звернення адвокатом Рубаном С.Ю. до суду з цим позовом 06 липня 2023 року. Установлено, що оскаржувана постанова позивачу суб`єктом владних повноважень вручена не була. Представник відповідача надав суду докази відправлення позивачу оскаржуваної постанови 07 червня 2023 року. Однак, достовірних доказів про отримання позивачем вказаної постанови засобами поштового зв`язку суб`єкт владних повноважень не надав. Наведене дає підстави для висновку, що причини пропуску строку звернення адвокатом Рубаном С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року, складеної інспектором відділення №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Власенком Д.В., 02.06.2023 року о 18 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , по польовій дорозі між с. Благодатне та с. Воєводське, передав керування транспортним засобом Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка керувала вказаним транспортним засобом не маючи права на керування, та ОСОБА_1 був не пристебнутий паском безпеки, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником такого є ОСОБА_3 .

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Таким чином, суд зазначає, що відповідачем не було виконано вищезазначені вимоги законодавства та порушено процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить посилань на пункт Правил дорожнього руху, яку порушив позивач

Між тим, ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом було досліджено наданий відповідачем відеозапис, який не є безперервним, та з якого вбачається, як на польовій дорозі назустріч автомобілю, на якому здійснював патрулювання інспектор поліції, їде автомобіль Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1 . Хто перебуває за кермом даного автомобіля, та в якості пасажира, не видно. Не вбачається також, щоб водій чи пасажир транспортного засобу саме під час руху, не були пристебнуті пасками безпеки. Тобто взагалі не можливо ідентифікувати особу, що вчинила адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що працівник поліції складає протокол відносно дівчини, роз`яснює їй права та обов`язки, повідомляє її про час та місце розгляду відносно неї справи. Щодо позивача, то відеозапис не містить жодних даних, які б підтверджували вчинення ним адміністративних правопорушень, відеозапис не містить інформації про складання відносно нього постанови, йому не роз`яснювались його права та обов`язки, не роз`яснено причини зупинки. В кінці відеозапису позивач лише вказав, що підписувати не буде, а працівник поліції йому відповів, що протокол та постанова будуть надіслані йому поштою.

Таким чином, наданий представником відповідача відеозапис не містять інформації про обставини події та не містять доказів, які б підтверджували скоєння позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, які мали місце 02.06.2023 року.

Окрім того, DVD-диск з відеозаписами, здійсненими на відеореєстратор, відомості про технічний засіб, яким здійснено дані записи, не внесені до оскаржуваної постанови.

Разом з тим, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд наголошує про наявність процесуального обов`язку відповідача, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданих відповідачем відеозаписів в якості доказу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17, від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17, від 02.12.2019 у справі 766/16904/16-а, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17, від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, яка є обов`язковою для врахування в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, надані відповідачем відеозаписи на DVD-диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту DVD-диску, на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копій відеозаписів. На диску з відеодоказами, який надано Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області, жоден з відеофайлів не підписано кваліфікованим електронним підписом.

До матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (прилад чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Таким чином, відеозаписи, надані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не можуть вважатися належними доказами по справі про адміністративне правопорушення.

Інші належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 відповідачем не надавались, а матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року винесена за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у даній справі було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. відповідно до квитанції № від 05.07.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.ст. 121, 126, 222, 251, 252 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Поновити адвокату Рубану Сергію Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги адвоката Рубана Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 137858 від 02.06.2023 року, винесену інспектором відділення № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Власенком Д.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення -закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), 1073,60 грн. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова