Справа № 160/14604/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просить:
рішення відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 52 від 25.05.2023 року щодо відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 : з 11.09.1980 року по 19.01.1982 року на посаді бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області,з 20.01.1982 року по 31.01.1985 року на посаді старшого бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська, Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області,з 01.02.1985 року по 08.06.1987 року на посаді завідуючої бібліотеки-філіалу № 15 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області; з 10.06.1987 року по 09.01.1991 року на посаді старшого бібліотекаря філіалу № Середньої школи № 39 м. Дніпродзержинська, з 14.01.1991 року по 14.11.2000 року на посаді бібліотекаря бібліотеки-філіалу № 5 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 15.11.2000 року по 03.08.2008 року на посаді завідувача філіалу № 5 у Комунальному закладі "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради, з 04.08.2008 року по 03.05.2012 року на посаді провідного бібліотекаря філіалу № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська", з 04.05.2012 року по 27.01.2023 року на посаді провідного бібліотекаря бібліотеки-філії № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Кам`янського" Кам`янської міської ради та відмові призначити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. 7-1Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- визнати протиправним та скасувати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 20.01.1982 року по 31.01.1985 року на посаді старшого бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 01.02.1985 року по 08.06.1987 року на посаді завідуючої бібліотеки-філіалу № 15 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 10.06.1987 року по 09.01.1991 року на посаді старшого бібліотекаря філіалу № середньої школи № 39 м. Дніпродзержинська, з 14.01.1991 року по 14.11.2000 року на посаді бібліотекаря бібліотеки - філіалу № 5 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 15.11.2000 року по 03.08.2008 року на посаді завідувача філіалу № 5 у Комунальному закладі "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради,з 04.08.2008 року по 03.05.2012 року на посаді провідного бібліотекаря філіалу № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська", з 04.05.2012 року по 27.01.2023 року на посаді провідного бібліотекаря бібліотеки-філії № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Кам`янського" Кам`янської міської ради;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з тим, що вона має спеціальний (бібліотечний) стаж більше ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 27.01.2023 року призначено пенсію за віком на загальних умовах. В лютому 2023 року, при оформлення пенсії за віком вона написала заяву на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. Не отримавши дану грошову допомогу, 19.05.2023 року вона звернулася до підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де пояснили, що слід знову подати заяву. 19.05.2023 р. вона повторно звернулася з заявою до підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо виплати грошової допомоги згідно до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, в червні 2023 року отримала копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 52 від 25.05.2023 р., яким було відмовлено в визнанні спеціального стажу за весь період її праці на бібліотечних посадах та у праві на отримання грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

17 липня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Позивачка з 28.01.2023р. знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 19.05.2023 позивач звернулась до територіального органу ПФУ (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою про перерахунок (допризначенням) пенсії, а саме стосовно виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наслідками розгляду, територіальним органом ПФУ прийнято рішення від 25.05.2023 № 52 яким відмовлено Позивачу в проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю спеціального стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Оскільки, за змістом документів електронної пенсійної справи відсутні документи, що підтверджують, що станом на день досягнення пенсійного віку Позивач працювала в установах (закладах) віднесених до розділу 1 «Освіта» Переліку № 909, тобто на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим звертають увагу, що в трудовій книжці Позивача не визначено тип закладу освіти, зокрема "бібліотека". А також, вважають, що посада бібліотекаря позашкільного навчального закладу Переліком № 909 не передбачена. Враховуючи викладене, вважає, що підстави для призначення позивачу грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-1V, відсутні.

Дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 28.01.2023р. знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон України № 1058-ІV).

19.05.2023 позивачка, звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про нарахування одноразової грошової допомоги у розмірі 10 пенсій, згідно п. 7 -1 заключних положень Закону України № 1058-ІV (розділ XV прикінцеві положення), а також на основі постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.05.2023 р. № 52 Позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії та призначення грошової допомоги у розмірі її десяти місячних пенсій.

В обґрунтування рішення від 25.05.2023 відповідачем-2 зазначено наступне. За Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами), до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час роботи на посадах завідуючої та бібліотекаря, які належать до закладів освіти. Провівши аналіз всіх наданих Позивачем документів для перерахунку пенсії було встановлено, що Позивач працювала в Комунальному закладі Дніпродзержинська централізована бібліотечна система та Централізована бібліотечна система м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, які не відносяться до закладів освіти. Отже, враховуючи вище, підстав для зарахування до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7.1. Прикінцевих положень Закону № 1058- IV, періодів роботи на посаді бібліотекаря відсутні.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV у редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пунктів 2 та 4 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10) , що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (ЗП України, 1994 р., № 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., № 39, ст. 1820; 2004 р., № 46, ст. 3052);

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» (ЗП України, 1992 р., № 11, ст. 271).

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктами 5-7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, до посад у освітніх закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, віднесено бібліотекарів, завідувачів бібліотек.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/854/19-а.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.01.2023 року.

Згідно із розрахунком стажу на дату призначення (28.01.2023) загальний страховий стаж позивача становить 42 років 4 місяці 9 дні (а.с.32).

Відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 17.09.1980 позивач працювала на наступних посадах:

з 11.09.1980 року по 19.01.1982 року на посаді бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області;

з 20.01.1982 року по 31.01.1985 року на посаді старшого бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська, Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області;

з 01.02.1985 року по 08.06.1987 року на посаді завідуючої бібліотеки-філіалу № 15 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області;

з 10.06.1987 року по 09.01.1991 року на посаді старшого бібліотекаря філіалу №14 Середньої школи № 39 м. Дніпродзержинська;

з 14.01.1991 року по 14.11.2000 року на посаді бібліотекаря бібліотеки-філіалу № 5 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області;

з 15.11.2000 року по 03.08.2008 року на посаді завідувача філіалу № 5 у Комунальному закладі "Централізована бібліотечна система м.Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради,

з 04.08.2008 року по 03.05.2012 року на посаді провідного бібліотекаря філіалу № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м.Дніпродзержинська",

з 04.05.2012 року по 27.01.2023 року на посаді провідного бібліотекаря бібліотеки-філії № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Кам`янського" Кам`янської міської ради.

Відомості про роботу позивачки на вказаних посадах узгоджуються з даними довідки від 07.06.2023 р. № 26, виданої Комунальним закладом «Централізована бібліотечна система м. Кам`янського» Кам`янської міської ради, згідно з якою ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Комунальному закладі «Централізована бібліотечна система м. Кам`янського» Кам`янської міської ради у вищевказані періоди. Підстава для видачі: книги наказів, особова картка форми Т-2.

Також, згідно із довідкою Комунального закладу «Централізована бібліотечна система м. Кам`янського» Кам`янської міської ради від 07.06.2023 № 26, Бібліотека - філіал №14 має назву Бібліотека - філіал № 5 Наказ № 9 від 03.02.1998р.; назву закладу «Дніпродзержинська централізована бібліотечна система» змінено на Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради; Рішення міської ради від 27.01.2012 №352-18/УІ «Про виділ з управління культури та туризму Дніпродзержинської міської ради самостійних юридичних осіб» наказу управління культури та туризму міської ради від 01.02.2012 № 6. Назву Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради змінено на Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система м. Кам`янського» Кам`янської міської ради; Рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016 №485-10/УІІ «Про зміну найменування комунального закладу «Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачами не заперечено, при призначенні пенсії за віком (з 28.01.2023) виплату грошової допомоги, визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV, позивачу не було здійснено.

Зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.05.2023 слідує, що позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки Комунальний заклад Дніпродзержинська централізована бібліотечна система та Централізована бібліотечна система м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, не відносяться до закладів освіти.

Суд критично оцінює таку позицію Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, з огляду на наступне.

Пунктом 2 Порядку № 1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення «Бібліотеки», а в частині «Найменування посад» містить зазначення «завідуючі, бібліотекарі», при цьому зміст пункту 2 «Примітки» вказаного Переліку №909 визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

Статтею 6 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» визначено види бібліотек, які, зокрема, за призначенням поділяються на публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій). Публічні, спеціальні та спеціалізовані бібліотеки можуть об`єднуватися у централізовані бібліотечні системи.

Бібліотека, відповідно до частини третьої статті 12 цього Закону, може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.

Також, статтею 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» встановлені соціальні гарантії працівників бібліотек, відповідно до частини першої якої на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини шостої статті 30 цього Закону працівники бібліотек мають право на допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 2 «Примітки» Переліку закладів і установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, в площині дії пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.

З огляду на викладене, робота на посаді бібліотекаря надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала у відповідному закладі бібліотеки та мала достатній трудовий стаж роботи в даному закладі, зворотнього відповідачами не доведено, при цьому, раніше пенсію не отримувала. Тому, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наведених обставин, відмовляючи позивачеві у призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяло протиправно, що є підставо для скасування рішення від 25.05.2023, про відмову у призначені грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.05.2023 про відмову у призначені грошової допомоги передбаченої п.7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», винесене не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправним та підлягає скасувати, і такий спосіб захисту порушеного права у даному випадку є належним, чим і скористався позивач.

Позовні вимоги в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 20.01.1982 року по 31.01.1985 року на посаді старшого бібліотекаря Центральної міської дитячої бібліотеки м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 01.02.1985 року по 08.06.1987 року на посаді завідуючої бібліотеки-філіалу № 15 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з 10.06.1987 року по 09.01.1991 року на посаді старшого бібліотекаря філіалу № середньої школи № 39 м. Дніпродзержинська, з 14.01.1991 року по 14.11.2000 року на посаді бібліотекаря бібліотеки - філіалу № 5 Дніпродзержинської централізованої бібліотечної системи Дніпропетровської області, з15.11.2000 року по 03.08.2008 року на посаді завідувача філіалу № 5 у Комунальному закладі "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради,з 04.08.2008 року по 03.05.2012 року на посаді провідного бібліотекаря філіалу № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Дніпродзержинська", з 04.05.2012 року по 27.01.2023 року на посаді провідного бібліотекаря бібліотеки-філії № 9 Комунального закладу "Централізована бібліотечна система м. Кам`янського" Кам`янської міської ради, не підлягають задоволенню.

Позивачем не доведено та матеріали справи не містять доказів відмови у зарахуванні вказаних спірних періодів роботи до спеціального стажу. Не містить таких підстав і оспорюване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Захист прав за відсутності доказів їх реального порушення не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 визнати право та призначити грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Спір між сторонами стосується наслідків розгляду заяви позивача від 19.05.2023 про призначення грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV у вигляді рішення від 25.05.2023, яке скасовано судом як протиправне.

При цьому, судом було зроблено висновок про те, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 21.06.2023.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 судових витрат зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.05.2023 № 52 про відмову ОСОБА_1 у призначені грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до вимог п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ-13967927) за рахунок його бюджетних асигнувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев