Справа № 500/1568/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1568/23

20 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" до Тернопільської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" з адміністративним позовом до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 лютого 2023р. відповідач не погодився із визначеною декларантом (Позивачем) митною вартістю товару за основним методом (за тою ціною, за якою його було придбано, а саме 118 325,20 доларів США) і виніс оскаржуване «Рішення про коригування митної вартості товарів» за №UA403020/2023/000082/2.

На підставі «Рішення про коригування митної вартості товарів» №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року Позивачу було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару.

І в подальшому (для розмитнення товару) Позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA56U3, яка і була оформлена Відповідачем. Вказана Митна декларація була оформлена по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені Відповідачем у оскаржуваному «Рішенні про коригування митної вартості товарів» №UA403020/2023/000082/2.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року винесене Відповідачем необґрунтовано і незаконно, що в свою чергу спричинило порушення прав та законних інтересів Позивача.

З таким рішенням позивач не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які давали можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Документи не містили розбіжностей щодо вартості товару та вказували, що їх дані піддаються обчисленню, а митний орган не встановив обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 25.04.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.05.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Так, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - каталоги, специфікації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару. - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації.

В рахунках №40,41 від 11.01.2023 на транспортно-експедиційні послуги, довідці про транспортні витрати, виданих ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», а також прайс-листі та проформі-інвойс від 20.11.2021, печатка зроблена за допомогою кольорового копіювання, що може викликати сумнів в оригінальності документів.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом надіслано лист від 02.02.2023 №01 та повідомлено митний орган про надані додаткові документи та інформовано, що додаткові документи більше подаватися не будуть. Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, вказано про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 19.01.2023 №UA807020/2023/000510 на рівні 4,4905 дол. США/кг.(114,68 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №3 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 19.01.2023 №UA807020/2023/000510 на рівні 4,4901 дол. США/кг.(623,27 дол. США за 1шт.).».

Отже, як вбачається із вищенаведеного, джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно ЕМД від 19.01.2023 № UA807020/2023/000510 на рівні 4,4905 дол. США/кг.(114,68 дол. США за 1шт.); товару № 3 згідно ЕМД від 19.01.2023 № UA807020/2023/000510 на рівні 4,4901 дол. США/кг.(623,27 дол. США за 1шт.).

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

12.05.2023 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 23.05.2023 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 15.06.2023 о 11:15 год.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкладено розгляд справи на 20.07.2023 о 10:30 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, а представник відповідача не заперечила проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 20 листопада 2021 року між ТОВ МОНТАЖНО-НАЛАГОДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕЛЕКТРО» (Україна) та WENLING TITANLUN MOTOR CO.LTD (Китай) було укладено контракт №20211120, згідно якого WENLING TITANLUN MOTOR CO.LTD зобов`язалося продати, а ТОВ МОНТАЖНО-НАЛАГОДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕЛЕКТРО» зобов`язалося купити товар вказаний в специфікаціях до укладеного Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно укладеної до контракту специфікації №01 від 20.11.2021р. предметом поставки було електродвигуни. Також, згідно специфікації, загальна вартість за вказані товари, яку Покупець - ТОВ МОНТАЖНО-НАЛАГОДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕЛЕКТРО» повинно було сплатити Продавцю - WENLING-tlTANLUN MOTOR CO.LTD становила 118 325,20 доларів США.

Виконуючи умови укладеного контракту ТОВ МОНТАЖНО-НАЛАГОДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕЛЕКТРО» здійснило оплату за товар частковими платежами, зокрема:

- 03.12.2021р. в сумі 50 651,52 доларів СЩА;

- 30.12.2021р. в сумі 16 128,00 доларів США;

- 10.01.2022р. в сумі 27 408,63 доларів США;

- 23.12.2022р. в сумі 24 137,05 доларів США;

Загальна сума оплачених коштів Позивачем продавцю товарів становила 118 325,20 доларів США, що дорівнює сумі вказаній в специфікації, сумі виставленого попереднього рахунку (інвойсу), а також дорівнює сумі вказаній у інвойсі.

Факт перерахунку вказаних коштів підтверджується платіжними дорученнями з банку №247 від 03.12.2021р., №260 від 30.12.2021р., №261 від 10.01.2022.р. та №9 від 23.12.2022р.

16 січня 2023 р. вказані товари були ввезені на територію України. А 02 лютого 2023р., з метою розмитнення отриманого згідно контракту товару, ТОВ МОНТАЖНО- НАЛАГОДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕЛЕКТРО», через уповноваженого брокера, звернулося до Тернопільської митниці Державної митної служби України та подало електронну митну декларацію №23UA80U3, якою було задекларовано до митного оформлення товари за переліком, кількістю та ціною згідно укладеного контракту №20211120 від 20.11.2021р., специфікації до контракту №1 від 20.11.2021р., попереднього рахунку (проформи інвойсу) №TLUA201121М57 від 20.11.2021р. та рахунку (інвойсу) №TLUA201121М57 від 20.10.2022р.

У поданій митній декларації декларантом було визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за тою ціною, за якою його було придбано, а саме 118 325,20 доларів США. (сто вісімнадцять тисяч триста двадцять п`ять доларів, 20 центів).

Одночасно із поданням електронної митної декларації Тернопільській митниці було подано ряд документів, для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення, а саме:

- Пакувальний лист б/н від 20.10.2022

- Попередній рахунок (проформа інвойсу) №TLUA201121М57 від 20.11.2021р.

- Рахунок-фактура (інвойс) №TLUA201121М57 від 22.01.2022р.

- Коносамент (Bill of lading) №SZYH22102291В від 22.01.2022р.

- Коносамент (Bill of lading) №SZYH22102291C від 22.01.2022р.

- Залізнична накладна (SMGS) № від 13.01.2023

- Залізнична накладна (SMGS) № від 13.01.2023

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23С34400823/00001 від 09.01.2023р.

- Платіжне доручення №247 від 03.12.2021р.

- Платіжне доручення №260 від 30.12.2021р.

- Платіжне доручення №261 від 10.01.2022р.

- Платіжне доручення №9 від 23.12.2022р.

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги 40 від 11.01.2023р.

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги 41 від 11.01.2023р

- Документи що підтверджують вартість перевезення 11/01/22-3 від 11.01.2023р.

- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 20.11.2021р.

- Доповнення (специфікація) до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 20.11.2021р.

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №01 від 22.12.2022р.

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товару №20211120 від 20.11.2021р.

- Договір про надання послуг митного брокера №Є20141020 від 20.10.2016р.

- Копія митної декларації країни відправлення №15878920.

02 лютого 2023р. Відповідач не погодився із визначеною декларантом (Позивачем) митною вартістю товару за основним методом (за тою ціною, за якою його було придбано, а саме 118 325,20 доларів США) і виніс оскаржуване «Рішення про коригування митної вартості товарів» за №UA403020/2023/000082/2.

На підставі «Рішення про коригування митної вартості товарів» №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року Позивачу було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару.

І в подальшому (для розмитнення товару) Позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA56U3, яка і була оформлена Відповідачем. Вказана Митна декларація була оформлена по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені Відповідачем у оскаржуваному «Рішенні про коригування митної вартості товарів» №UA403020/2023/000082/2.

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Як визначено у ч. 2 ст. 1 МК України «Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування».

Згідно із ч. 1 ст. 7 МК України «Встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її1 ввезенні на митйу територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу».

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку» (пункт 24 ч. 1 ст. 4 МК України).

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 МК України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів транспортних засобів комерційного призначення (п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України).

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або. електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Стаття 49 МК України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 МК України передбачає, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу, а також, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно ст. 57 глави 9 МК України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2- якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Водночас ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не. підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості; яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як уже зазначалося, Позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення. Зміст вказаних та поданих документів підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару та давав можливість Відповідачу встановити дійсну вартість товару за ціною договору (вартість операції), що Відповідачем зроблено не було.

Також відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У ч. 7 ст. 54 МК України закріплено «У разі Якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично».

Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територій) України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митру вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через яку заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною, третьою ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. сьомої цієї ст.; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4цього Кодексу або до суду (частина 2 ст. 54 Митного кодексу України).

Проведений аналіз вищенаведених норм, дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують наданої інформації.

Такий висновок, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16.

Згідно ч. 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. 2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч. 2 вказаної статті Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 3 статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не» може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Як уже зазначалось, митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у доданій митній декларації визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору (вартість операції).

Відповідачем не було зазначено жодного доказу, який би спростовував зміст: Пакувального листа б/н від 20.10.2022, Попереднього рахунку (проформа інвойсу) №TLUA201121М57 від 20.11.2021р., Рахунку-фактури (інвойс) №TLUA201121М57 від 22.01.2022р., Коносаменту (Bill of lading) №SZYH22102291В від 22.01.2022р., Коносаменту (Bill of lading) №SZYH22102291C від 22.01.2022р., Залізничної накладної (SMGS) № від 13.01.2023р., Залізничної накладної (SMGS) № від 13.01.2023, Сертифікату про походження товару (Certificate of origin) №23С34400823/00001 від 09.01.2023р., Платіжного доручення №247 від 03.12.2021р., Платіжного доручення №260 від 30.12.2021р., Платіжного доручення №261 від 10.01.2022р., Платіжного доручення №9 від 23.12.2022р., Рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуг 40 від 11.01.2023р., Рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги 41 від 11.01.2023р., Документу що підтверджує вартість перевезення 11/01/22-3 від 11.01.2023р. , Прейскуранту (прайс-лист) виробника товару б/н від 20.11.2021р., Доповнення (специфікація) до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 20.11.2021р., Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №01 від 22.12.2022р., Зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товару №20211120 від 20.11.2021р., Договору про надання послуг митного брокера №Є20141020 від 20.10.2016р., Копії митної декларації країни відправлення №15878920.

Відповідач у своєму рішенні не вказав на дійсні обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

У оскаржуваному рішенні Відповідачем зазначено: « .... Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару...». Хоча, як нами вже зазначалося та обґрунтовувалося вище, Позивачем при митному оформленні товару було надано цілий ряд документів на підтвердження митної вартості товару. Це фактично були усі документи які створюються при такого роду господарських операціях. І вказані документи не містили розбіжностей і лише доповнюють один одного. А тому є незрозумілим наявне обґрунтування Відповідача щодо винесення оскаржуваного рішення.

Суд зазначив, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований також в постанові Верховного Суду від 06.03.2019, справа №809/278/17.

Зазначені вище обґрунтування підтверджують, що у Відповідача були в наявності всі необхідні документи для визначення митної вартості за основним методом, тобто за ціною договору щодо товару який імпортується. Та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за основним методом - тобто за ціною договору.

Також, суд звертає увагу, що згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.10.2018 в справі № 826/25605/15, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

І це також підтверджує, що визначення Відповідачем митної вартості імпортованого товару за резервним методом, лише на підставі неподання позивачем запитуваних митним органом документів (і в нашому випадку навіть незрозуміло яких саме), є необґрунтованим та безпідставним.

Також є незрозумілою позиція Відповідача щодо проведеного самого коригування митної вартості товару. Адже в митній декларації декларантом подано до розмитнення товари по трьох групах (трьох різних кодах товару) і рішення про коригування було прийнято лише щодо двох груп товару (щодо першої та щодо третьої), а щодо іншої (другої) групи товару, по тій самій декларації і по тих же самих поданих для розмитнення необхідних документів, коригування не проводилося.

У зв`язку з чим вийшло так, що по одній і тій же декларації та по одних і тих же документах, які були подані декларантом для розмитнення товару, частина товару була розмитнена по основному методу, а щодо іншої частини товару чомусь було прийняте рішення про коригування. Через, нібито, неможливість визначити вартість, згідно поданих декларантом документів, за основним методом, І це незважаючи на те, що весь задекларований товар придбавався, оплачувався і доставлявся одночасно по одному і тому ж контракту та по одних і тих самих документах. Тобто для одної частини товару документи достатні і належні для митного оформлення і визначення митної вартості, а для другої частини товару ті самі документи вже виявляється не повні і неналежні. І це також підтверджує необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

За приписами статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4).

Згідно рішення, про коригування митної вартості товарів за №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року Відповідачем, при визначенні митної вартості імпортованого товару не застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів, у зв`язку з відсутністю достатньої інформації щодо ідентичних та подібних товарів, метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни; метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Як зазначається в оскаржуваному рішенні : "... .Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, вказано про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено з ЕМД від 19.01.2023 №11А807020/2023/000510 на рівні 4,4905 дол. США/кг.(114,68 дол. США за 1шт.). За Основу для обрахунку митної вартості товару № З взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від. 19.01.2023 MIJA807020/2023/000510 на рівні 4,4901 дол. США/кг.(623,27 дол. США за 1шт.)....»

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товару Відповідач зазначає: "... Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ ..." Проте, зазначаємо, що Відповідачем, всупереч ст. 57 МКУ, не здійснювалась процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як того вимагають положення частини 4 статті 57 вказаного Кодексу.

Відповідачем також не було витребувано у декларанта відомості про митне оформлення ідентичних товарів, не використано наявні у декларанта відомості, щоб встановити можливість чи не можливість використання другорядного методу щодо ідентичних товарів, а рішення ".. про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 58, 59 Митного кодексу України..." прийнято Відповідачем самостійно і без консультацій з декларантом. А не як Відповідач це зазначив у оскаржуваному рішенні і як цього вимагає положення частини 4 статті 57 МК України.

Відповідачем також не обґрунтовано ціну, що визначена ним у винесеному Рішенні про коригування митної вартості товарів за №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року, як однозначною та з урахуванням усіх факторів, що впливають на її визначення. Така вартість товару визначена Відповідачем загалом, є лише припущенням Відповідача і жодним чином немає свого числового підтвердження. Адже в обґрунтування прийнятого Рішення про коригування митної вартості Товару Відповідач лише посилається на «..,3а основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 19.01.2023 №UA807020/2023/000510 на рівні 4,4905 дол. США/кг.(114,68 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №3 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 19.01.2023 №UA807020/2023/000510 на рівні 4,4901 дол. США/кг.(623,27 дол. США за 1шт.)». Чому саме ці митні оформлення взято за основу, та чому саме такий розрахунок? В оскаржуваному рішення про це не зазначається.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. І це також підтверджує незаконність винесеного Рішення про коригування митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 7341,57 грн. згідно платіжного доручення від 19.04.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2023/000082/2 від 02.02.2023 року, винесене Тернопільською митницею Державної митної служби України.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7341 (сім тисяч триста сорок одна) гривня 57 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприєство "ПРОМЕЛЕКТРО" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Симона Петлюри, 43/4,м.Коломия,Коломийський район, Івано-Франківська область,78200 код ЄДРПОУ/РНОКПП 25644276);

відповідач:

- Тернопільська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.