Справа № 280/4002/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2023 року м. Дніпросправа № 280/4002/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року в адміністративній справі №280/4002/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу у відповідність до законодавства та матеріалів пенсійної справи та виплати пенсійної заборгованості з 05.02.2003р. по теперішній час;

-зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 05.02.2003р. по теперішній час, зарахувавши в подвійному розмірі пільговий стаж роботи в Супргутській районній лікарні Тюменської області з 14.03.1972р. по 01.10.1973р. та з 14.09.1976р. по 28.10.1979р., та наявність стажу роботи за Списком №1, який дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачу з урахуванням вже виплачених коштів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021р. по справі №280/4002/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2021р. скасовано в частині за період з 18.11.2020р., матеріали справи №280/4002/21 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду у вказаній частині.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року відмовлено у задавлені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії за період з 05.02.2003 р. по теперішній час, зарахувавши стаж роботи в Сургутській районній лікарні Тюменської області з 14.03.1972 р. по 01.10.1973 р. та з 14.09.1976 р. 28.10.1979 р., та наявність стажу роботи за списком № 1, який дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5 % за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї. повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Апелянт зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР № 148.

Таким чином, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чітко визначив наявність двох обов`язкових складників для застосування пільгового обчислення стажу (один рік за один рік і шість), відсутність хоча б однієї із підстав призведе до неврахування пільгового стажу при призначенні пенсії.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем подано до суду копію трудової книжки, що підтверджує тривалість трудового стажу позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайоньої Півночі та довідка про підтвердження трудового стажу від 28.11.2019р. вих. № 07-19-вих.1043 на період роботи з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 10.09.1976 по 28.10.1979 в Сургутській центральній районній лікарні на посаді медичної сестри туберкульозного диспансера та патронажної медичної сестри протитуберкульозного диспансера. 01.02.2019 р. позивач звернулася з заявою про перерахунок стажу у звязку із звільненням. Всі необхідні документи для призначення пільгового стажу, за списком 1 подано 05.02.2003 р. до призначення.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває з 05.02.2003р. на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком.

Позивач під час призначення пенсії (05.02.2003р.) не було враховано у подвійному розмірі стаж роботи з 14.03.1972р. по 01.10.1973р. та з 14.09.1976р. по 28.10.1979р. в Сургутській районній лікарні Тюменської області.

Відповідно до довідки від 28.11.2019р. №1043, яка видана Сургутською окружною клінічною лікарнею, позивач у період з 14.03.1972р. по 01.10.1973р. працювала на посаді патронатної медичної сестри тубдиспансера в Сургутській ЦРЛ Тюменської області, а з 10.09.1976р. по 28.10.1979р. патронатною сестрою в Сургутському протитуберкульозному диспансері.

З 01.02.2019р. органом Пенсійного фонду проведено перерахунок позивачу пенсії із зарахуванням періодів з 14.03.1972р. по 01.10.1973р. та з 10.09.1976р. по 28.10.1979р. до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.02.2019р. органом Пенсійного фонду проведено перерахунок позивачу пенсії із зарахуванням періодів з 14.03.1972р. по 01.10.1973р. та з 10.09.1976р. по 28.10.1979р. до стажу роботи у подвійному розмірі. Позовну заяву в іншій частині до 18.11.2020р. повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час призначення пенсії) було передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги позивач не погоджується з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року щодо відмови в задоволені позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що підставою для звернення позивача з позовом є не згода з діями відповідача щодо не зарахування з 05.02.2003р. у подвійному розмірі стажу роботи з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 14.09.1976 по 28.10.1979 в Сургутській районній лікарні Тюменської області, а також у зв`язку із не зарахуванням 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.

Як встановлено судами, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021р. по справі №280/4002/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2021р. скасовано в частині за період з 18.11.2020р., матеріали справи №280/4002/21 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду у вказаній частині.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не оскаржував та не оскаржує до суду касаційної інстанції ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021р. по справі №280/4002/21 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог за період з 05.02.2003р. по 17.11.2020р.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції набрали законної сили.

Отже, позовні вимоги позивача за період з 05.02.2003р по 17.11.2020р. повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з підстав не розгляду позовних вимог щодо яких існує нескасоване судове рішення про повернення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог за період з 18.11.2020р., суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що позивачу з 01.02.2019р. проведено перерахунок пенсії із зарахуванням періодів з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 10.09.1976 по 28.10.1979 до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, питання щодо зарахування вказаних періодів до стажу роботи у подвійному розмірі не є спірним.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачем було зараховано вищезазначені періоди до пільгового стажу, суд першої інстанції обґрунтовано не розглядав питання щодо зарахування вказаних періодів та відмовивши в їх задоволені.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року в адміністративній справі №280/4002/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року в адміністративній справі №280/4002/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко