Справа № 420/4590/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4590/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружнийо адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та дискримінаційною позначку в Особливостях Протокол/ Розпорядження №29 від 28.12.2020 року - "He підлягають МП. признач.за ріш.суду в тверд.розм." тa скасувати Протокол/Розпорядження №29 від 28.12.2020 року стосовно розрахунку поточної пенсії позивачці та розрахунку суми боргу за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати в порядку та у спосіб, який не відповідає Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" в редакції дійсної на момент фактичної виплати;

- визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії позивачці та розрахунку суми боргу за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати в порядку та у спосіб, який не відповідає Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" в редакції дійсній на момент фактичної виплати;

- зобов?язати відповідача здійснити перерахунок та виплату поточної пенсії та пенсії за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням обов?язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", з компенсацією втрати частини доходів на момент фактичної виплати, за винятком виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначив, що з 12.05.2014 року позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. 15.01.2020 року звернулась до відповідача з проханням поновити їй пенсію з 01.11.2014 року та виплатити її, але отримала відмову. Рішенням Одеського ОАС від 12.06.2020 року у справі № 420/2971/20 позовні вимоги були задоволенні та зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2014р., згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення суду виконано. Звернулась до відповідача із запитом стосовно розрахунків пенсії та компенсації частини доходів. Відповідачем надана відповідь та відмовлено у виплаті компенсації. 20.12.2022 року було направлено запит стосовно того, що Відповідач протиправно не включив позивачку в коло осіб яким повинні проводитись автоматичні масові перерахунки з вимогою надати пояснення стосовно протиправної та дискримінаційної бездіяльності та включити позивачку в коло вказаних вище осіб. Відповідач надіслав лист від 28.12.2022 року № 21066-18852/В-02/8- 1500/22 в якому зазначив, що: Оскільки зазначеним судовим рішенням (Рішення суду від 12.06.2020)(В.М.) не зобов`язано проводити перерахунок пенсії в подальшому, тому для проведення перерахунку пенсії підстав не має. У зв`язку з цим в електронну пенсійну справу в графу "Особливості" внесена відповідна позначка. Такі дії є протиправними, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Від ГУ ПФУ надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначають про те, що рішення суду у справі №420/2971/20 не містить жодної правової оцінки щодо поновлення та отримання позивачкою пенсії на інших умовах ніж її розраховано, а також зазначення відповідних правових норм, які регулюють питання позовних вимоги заявлених у цій справі. Оскільки зазначеним судовим рішенням не зобов`язано провадити перерахунок пенсії в подальшому, тому підстав для її перерахунку не має. У зв`язку з цим електронна пенсійна справа має позначку в графі «Особливості». Вимоги позивачки стосовно того, що вона має право на виплату індексації пенсії є безпідставними, оскільки частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 420/2971/20, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 від 28.01.2020р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2014р., згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 року рішення залишено без змін.

Розпорядженням від 29.10.2020 року ОСОБА_1 було поновлено пенсію з 01.11.2014 року згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За період з 01.11.2014 року по 31.11.2020 року нараховано доплату в сумі 91477,32 грн., однак таку не було виплачено позивачу.

Зазначені обставини були встановлені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року по справі №420/2971/20.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що доплату до пенсії за період з 01.11.2014 року по 31.08.2022 року у загальній сумі 106806,56 грн. було виплачено ОСОБА_1 у вересні 2022 року.

В подальшому позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просила нарахувати та сплатити їй суму компенсації втрати частини доходів за період з 01.11.2014 року по 31.08.2022 року.

27.10.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом №17814-15365/В-02/8-1500/22 від 27.10.2022 року відмовило позивачці у задоволенні її заяви.

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, позивачка звернулась за захистом своїх прав та інтересів до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського ОАС від 30.05.2023 року у справі №420/4591/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 листом від 27.10.2022 року №17814-15365/В-02/8-1500/22 у нарахуванні та виплати суми компенсації втрати частини доходів за період з 01.11.2014 року по 31.08.2022 року у зв`язку із порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 року по 31.08.2022 року, нарахувати та виплатити позивачу суму цієї компенсації.

20.12.2022 року ОСОБА_1 надіслала до ГУ ПФУ в Одеській області запит стосовно того, що відповідач протиправно не включив її в коло осіб яким повинні проводитись автоматичні масові перерахунки з вимогою надати пояснення стосовно протиправної та дискримінаційної бездіяльності та включити позивачку в коло вказаних вище осіб.

ГУ ПФУ в Одеській області листом від 28.12.2022 року № 21066-18852/В-02/8- 1500/22 в повідомило, що: Оскільки зазначеним судовим рішенням (Рішення суду від 12.06.2020) не зобов`язано проводити перерахунок пенсії в подальшому, тому для проведення перерахунку пенсії підстав не має. У зв`язку з цим в електронну пенсійну справу в графу "Особливості" внесена відповідна позначка «не підлягають масовому перерахунку».

Пенсія Позивачки за минулий час повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату фактичної її виплати, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків пенсії та надбавки за понаднормовий стаж.

Відповідач заперечує проти перерахунків посилаючись на рішення суду від 12.06.2020 року у справі № 420/2971/20, та зазначаючи про те, що суд не зобов`язував вчиняти такі дії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сттаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини врегульовані ЗУ "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" №1058- IV (далі Закон №1058- IV).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку; Мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом; Соціальні послуги - послуги, що надаються особам за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону №1058-IV встановлено що виключно цим Законом визначаються: - принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; - коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; - види пенсійних виплат; - умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат - мінімальний розмір пенсії за віком; - порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. Та що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами встановленими в ст. 7 Закону №1058-IV: - законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, солідарності та субсидування в солідарній системі; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ) Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ).

Відповідно до ст. 2 Закон № 1282-ХІІ індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищенаведені приписи діючого законодавства та обґрунтування позивачки викладені у позовній заяві, враховую пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Підвищення пенсій відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється на підставі ч. 2 або ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV.

Частина 3. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Враховуючи, що пенсія позивачки обчислена на підставі статті 28, то вона підвищується на підставі ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV.

Частиною 2 статті 28 Закону №1058-IV передбачено, що починаючи з 01 січня 2018 року особам, які досягли віку 65 років та не працюють, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, пунктом 3 статті 42 Закону №1058-IV встановлено, що у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік мінімальна заробітна плата з 01.10.2022 становить 6700 грн. Отже, мінімальний розмір пенсії непрацюючим особам, які досягли 65-річного віку, при страховому стажі для чоловіків 35 років, для жінок 30 років з 01.10.2022 встановлено в розмірі 2680 грн. (6700 грн. х 40 %).

Відповідно до ч.4(1) Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV враховуючи що пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та після набрання чинності зазначеним Законом не здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії - мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Відповідач нарахував пенсію позивачці на момент виплати на вересень 2022 року в сумі 1136.24 гривень, що не відповідає положенням законодавства вказаного в ч.4(1) Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV дійсного на момент здійснення нарахування суми пенсії до виплати.

При цьому, ГУ ПФУ в Одеській області обґрунтовує свою позицію тим, що судовим рішенням від 12.06.2020 у справі № 420/2971/20 не зобов`язано проводити перерахунок пенсії в подальшому, а тому для проведення перерахунку пенсії підстав не має. У зв`язку з цим в електронну пенсійну справу в графу "Особливості" внесена відповідна позначка.

Суд зазначає, що така позиція відповідача не ґрунтується не тільки на нормах ЗУ "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" №1058- IV, а взагалі на будь-яких нормах інших законів України, а посилання на відсутність зобов`язання перерахунку пенсії у рішенні суду є юридично безграмотним та свавільним по відношенню до позивачки, оскільки здійснювати своєчасно перерахунки пенсіонеру відповідача зобов`язує як Закон №1058-ІV так і Закон №1282-ХІІ.

Крім того, суд не є органом який здійснює нарахування чи перерахунок пенсій громадян, оскільки це дискреційні повноваження органів ПФУ і тільки в разі порушення процедури призначення чи неправильності перерахунку громадянин оскаржує такі дії можуть бути оскаржені до суду.

В той же час, суб`єкт владних повноважень не наділений дискреційними повноваженнями, тобто не має право діяти на власний розсуд, коли відповідно до закону правомірним є лише один варіант рішення чи діяльності (ВС/КАС від 06 березня 2019 р, №1640/2594/18).

Повертаючись до рішення суду від 12.06.2020 року у справі № 420/2971/20, слід зазначити, що цим рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2014р., згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, є незрозумілим, що ще необхідно зазначити в рішенні суду для ГУ ПФУ в Одеській області задля виконання вказаного закону.

Зазначивши у цій справі про протиправність та свавільність дій відповідача, суд такий висновок робить виходячи з рішень судів у справах № 420/2971/20 №420/4591/23 №420/4591/23 в яких повністю були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 які стосувались як перерахунку пенсії так і нарахуванню компенсації втрати частини доходів.

В результаті бездіяльності та протиправності дій відповідача, ОСОБА_1 вимушена втретє звертатись до суду з цим позовом і причиною цьому є невиконання відповідачем ст. 19 Конституції України та повне ігнорування приписів вищенаведених законів.

Суд повність погоджується з твердженням представника позивачки, що рішення відповідача жодним чином не ґрунтуються на нормах права, а запроваджений листом Директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 17.02.2015 року № 4626/02-40 окремий порядок відновлення виплати пенсії без нарахування індексації та в розмірі визначеному на дату припинення виплати пенсії (який значно менше від встановленого в чинному законодавстві способу розрахунку пенсій для всіх пенсіонерів), стосовно окремої групи пенсіонерів - які виїхали на постійне місце проживання за кордон є протиправним, дискримінаційним та таким, що не передбачений Законом №1058.

Таким чином, відповідач, зобов`язаний був поновити пенсію ОСОБА_1 у відповідності до ст. 28, ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням всіх нарахувань на момент припинення її виплати та здійснюючи в подальшому з урахуванням автоматичних масових перерахунків з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати. Відповідно позначка в Особливостях Рішенння № 29 від 28.12.2020 року - "He підлягають МП. признач.за ріш.суду в тверд.розм. з 13.10.2020 по довічно" є протиправною і підлягає скасуванню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачкою доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати зазначення в Особливостях Протокол/Розпорядження №29 від 28.12.2020 року зазначення "He підлягають МП. признач.за ріш.суду в тверд.розм." тa скасувати Протокол.Розпорядження № 29 від 28.12.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області стосовно розрахунку поточної пенсії ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1 ) та розрахунку суми боргу за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати в порядку та у спосіб, який не відповідає Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" в редакції на момент фактичної виплати.

Визнати протиправними дії відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1 ) та розрахунку суми боргу за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати в порядку та у спосіб, який не відповідає Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на момент фактичної виплати.

Зобов?язати ГУ ПФУ в Одеській області () здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) поточної пенсії та пенсії за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням обов?язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", з компенсацією втрати частини доходів на момент фактичної виплати, за винятком виплачених раніше сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.