Справа № 420/18773/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А, перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україн» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податками та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україн» (далі- позивач) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податками (далі відповідач-1) та Державної податкової служби України (далі відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення від 09.12.2022 року №7817564/14041279 про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 19.07.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №23 від 19.07.2022 датою її подання на реєстрацію 11.08.2022;

- визнати протиправним та скасувати Рішення від 21.12.2022 року №7909595/41041279 про відмову у реєстрації податкової накладної №27 від 21.07.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №27 від 21.07.2022 датою її подання на реєстрацію 12.08.2022;

- визнати протиправним та скасувати Рішення від 16.01.2023 року №8084234/41041279 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 25.07.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №31 від 25.07.2022 датою її подання на реєстрацію 12.08.2022.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з позовом та доданими до нього документами, суддею встановлено наступне.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Разом із цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання. З прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом оскарження є рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, прийняті Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податками, від 09.12.2022 року, від 21.12.2022 року, від 16.01.2023 року.

При цьому, позивач скористався правом на адміністративне оскарження даних рішень шляхом подання скарги до ДПС України.

За результатами розгляду скарг позивача ДПС України рішенями від 30.12.2022 р. №81690/41041279/2, від 06.01.2023 р. №1974/41041279/2 та від 30.01.2023 р. № 9437/41041279/2 залишив їх без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

З огляду на вказані обставини, для звернення до суду з вказаними вимогами передбачений тримісячний строк, який обчислюється з дня отримання позивачем рішень за результатами розгляду його скарг.

Натомість, позивач звернувся до суду 21.07.2023 р., що свідчить про порушення позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 4 статті 122 КАС України, який закінчився відповідно 30.03.2023 р. 06.04.2023 р., та 30.04.2023 р.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована наступним. Зокрема, вказує, що 29.03.2023 р. позивачем було здано позовну заяву з додатками службі кур`єрської доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин». При цьому, 13.04.2023 р. позивач отримав повідомлення від кур`єра про неможливість вручення доставки у зв`язку з повітряною тривогою, у зв`язку з чим позивачем було надано розпорядження доставити відправлення у будь-який інший найшвидший час. 24.04.2023 р. позивач отримав повідомлення з Актом про втрату відправлення від 21.04.2023 р. Таким чином, позивач вчинив усі передбачені КАС України дії для подання позову до суду у встановлені строки, проте з незалежних причин суд не отримав відправлену позивачу позовну заяву, що зумовило необхідність повторно звертатись з позовом. Окрім цього, в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказує введення на території України воєнного стану. При цьому, зазначає, що згідно Розпорядження голови Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 11.05.2023 р. №272/А-2023, ТОВ «Рисоіл Україна» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя вказує про наступне.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, з метою відправлення матеріалів позовної заяви до суду позивач 29.03.2023 р. звернувся до служби кур`єрської доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин». Разом з тим, 24.04.2023 р. позивачем було отримано від кур`єрської служби повідомлення з актом про втрату відправлення від 21.04.2023 р.

При цьому, суддя зауважує, що позивачем не надано доказів щодо унеможливлення звернутись до суду іншими засобами ( електрона пошта, Укрпошта тощо) у період з 25.04.2023 р. по дату звернення до суду, тобто 21.07.2023 р.

Щодо покликання позивача на введення на території України воєнного стану, як поважність причин пропуску строку звернення до суду, то суддя вказує про таке.

У постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Натомість, позивачем не надано доказів, які існували та об`єктивно перешкоджали йому звернутися до суду з даним позовом у визначений законом строк.

Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду у період з 25.04.2023 р. по 21.07.2023 р. та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, суд визнає наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу пропонується вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин пропуску такого строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями160-162,169,241-243,248 КАС України, суддя

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна