Справа № 160/20838/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Дубини Ю.О.
позивача: не з`явився;
від позивача: Єланський О.Г., представник (адвокат),
від відповідача: Чичикало О.О., представник;
від третьої особи: Грек К.А., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: 28.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровської селищної ради, в якій позивач просить суд:
Ухвалою також постановлено, що розгляд адміністративної справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
25.01.2023 від представника Покровської селищної ради на електронну адресу суду надійшла заява про залучення третьої особи.
30.01.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах існуючого об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський», що підтверджується рішенням Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2022 №218-10/VI «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення». Крім цього, інформація щодо віднесення спірної земельної ділянки до об`єкту природно-заповідного фонду відображається на Публічній кадастровій карті. При цьому, мета створення ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», до складу якого входить і спірна земельна ділянка, його завдання, режим території та її охорони, відповідальність за порушення природоохоронного законодавства визначені Положенням про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський», затвердженим наказом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.11.2022 №35 «Про затвердження Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський». З огляду на викладене, відповідач зазначає, що прийняв оскаржуване рішення в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.
01.02.2023 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява про залучення третьої особи та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06.02.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що відповідно до законодавчих норм з питань землеустрою, до 01 січня 2024 року інформація про встановлені обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони та використання відповідної території та вимоги природоохоронного законодавства як щодо земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, так і щодо земельних ділянок, розташованих на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, його охоронної зони, земель, зарезервованих для заповідання, або в межах прибережної захисної смуги повинна бути включена до складу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Така інформація в цьому випадку повинна бути надана структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, яким на цей час є Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації. Однак вказана вимога закону розробником проекту землеустрою дотримана не була. Також відповідач звертає увагу на те, що під час діє воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.
Третя особа не скористалась правом на подачу письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог.
13.02.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника Покровської селищної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі.
20.02.2023 підготовче засідання було проведено за участю представника позивача Єланського О.Г. та представника відповідача Чичикало О.О., позивач і третя особа у судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою третьої особи та зобов`язанням представника позивача та відповідача надати документи, що посвідчують особу кожного, підготовче судове засідання було відкладено на 06.03.2023 на 11:30 год.
23.02.2023 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Єланського О.Г. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст. 195 КАС України.
Ухвалою суду від 03.03.2023 відмовлено представнику Покровської селищної ради у задоволенні його заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.03.2023 в режимі відеоконференції.
03.03.2023 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло повідомлення про вступ прокурора у розгляд справи.
06.03.2023 відповідачем на електронну адресу суду надіслано заяву про відкладення розгляду справи.
06.03.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Єланського О.Г., позивач, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою відповідача і третьої особи, враховуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання було відкладено на 27.03.2023 на 10:00 год.
13.03.2023 на електронну адресу суду та 20.03.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшли заяви представника Покровської селищної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі.
Підготовче судове засідання 27.03.2023 було проведено за участю представника позивача Єланського О.Г., позивач, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою відповідача і третьої особи, а також необхідністю представника позивача ознайомитись із клопотанням Дніпропетровської обласної прокуратури про вступ прокурора у справу, судове засідання було відкладено на 21.04.2023 на 10:00 год.
21.04.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Єланського О.Г., представника відповідача Чичикало О.О. Позивач і третя особа у судове засідання не з`явились.
Підготовче судове засідання 08.05.2023 проведено за участю представника позивача Єланського О.Г., представника відповідача Чичикало О.О. Позивач і третя особа у судове засідання не з`явились.
У цьому судовому засіданні судом розглянуто заяву Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про вступ у розгляд цієї адміністративної справи.
29.05.2023 розгляд справи по суті не відбувся через такі обставини.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.
Останнім Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Так, на призначену дату та час судового засідання у цій справі у Дніпропетровській області у зв`язку з можливістю ракетних обстрілів Російською Федерацією території України було оголошено повітряну тривогу.
У наказі голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренева А.О. №281 від 21 листопада 2022 року «Про організацію роботи під час оповіщення сигналу повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту» відповідно до статті 3 Конституції України, статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Указу Президента України «Про введення воєнного стану з Україні» від 24.02.2022 №64/2022, керуючись рішеннями Ради суддів України від 24.02.2022 №9 і від 05.08.2022 №23 та з метою збереження життя, здоров`я і забезпечення безпеки суддів, працівників та відвідувачів суду зазначено про те, що у разі оповіщення сигналу повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, суддям та працівникам суду рекомендовано, тимчасово припинити виконання роботи, до усунення обставин, які зумовили таку небезпеку.
Також суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.
В той же час, згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Наступне судове засідання було призначено на 26.06.2023 на 14:00 год., про що учасники справи були повідомлені повістками про виклик.
26.06.2023 розгляд справи по суті відбувся за участю представника позивача Єланського О.Г., представника відповідача Чичикало О.О. та представника третьої особи Грек К.А. Позивач у судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву і просив її задовольнити. Представники відповідача і третьої особи заперечували проти задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні 26.06.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до ч.3 ст.243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Таким чином, останній день складення повного тексту рішення припадає на 06.07.2023.
З 03.07.2023 по 28.07.2023 суддя Кучугурна Н.В. перебувала у щорічній відпустці, у зв`язку з чим, повний текст рішення складено і підписано 31.07.2023 перший робочий день після виходу судді з відпустки.
Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Рішенням від 01.04.2021 №Р-705-11/VІІ Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0221 та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка знаходиться за адресою: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту); ОСОБА_1 відповідно до ст. ст.22, 26 Закону України «Про землеустрій» замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0221 та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства та протягом шести місяців з дня прийняття цього рішення подати його на затвердження до селищної ради, інакше рішення втрачає чинність.

Позивачем був розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:009:0239 для ведення особистого селянського господарства.

15 липня 2021 року позивач подала розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на затвердження до Покровської селищної ради.

Рішенням Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 08.11.2022 №Р-3194-36/VIII відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :01:009:0239, яка розташована за адресою: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту), у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, оскільки земельна ділянка знаходиться на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як території національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський», проте в проєкті землеустрою відсутня інформація про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони та використання відповідної території та вимоги природоохоронного законодавства, що передбачено пунктом 1-2 розділу IX «Прикінцеві положення» Закону України «Про землеустрій».

Вважаючи протиправною відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазаначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Пунктом «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу пункту «а» ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 статті 186-1 Земельного кодексу України (була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з вимогами ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що у висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій-третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Згідно з вимогами абзацу 5 ч.7 ст.186-1 Земельного кодексу України кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ст.186-1 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті органом виконавчої влади за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про погодження цього проекту або про відмову в його погодженні.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки. При цьому, стаття 123 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 240/4964/18.

27 травня 2021 року, набрав чинності Закон України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (далі - Закон №1423-ІХ), згідно з яким землі державної власності за межами населених пунктів (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) передані до комунальної власності сільських, селищних, міських рад.

Так, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 такого змісту: «…з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом, до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними...».

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до пункту 24 Закону №1423-ІХ переходять у комунальну власність, є чинними. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Тобто, з дня набрання чинності Законом №1423-ІХ (з 27.05.2021) до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, які здійснювали розпорядження земельними ділянками державної власності, втратили повноваження щодо розпорядження такими земельними ділянками.

Натомість, вказані повноваження належать місцевим радам відповідної територіальної громади.

Оскаржуване у цій справі рішення обґрунтовано тим, що з огляду на те, що наведена вище земельна ділянка розташована на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як території національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський», проте в проекті землеустрою відсутня інформація про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони та використання відповідної території та вимоги природоохоронного законодавства, що передбачено пунктом 1-2 розділу IX «Прикінцеві положення» Закону України «Про землеустрій».

Як видно з матеріалів справи, а також зазначено сторонами у судовому засіданні, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства надано із земель запасу, кадастровий номер :01:009:0221.

На думку відповідача земельна ділянка кадастровий номер :01:009:0221, за рахунок якої здійснювалось відведення позивачеві земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0239 (як і сама відведена земельна ділянка кадастровий номер :01:009:0239) розташована на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як територія національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський», що підтверджується рішенням Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 №218-10/VI «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», а також Положенням про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський», затвердженим наказом Департаменту екології та природних ресурсів від 03.11.2022 №35 «Про затвердження Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський».

Проте, суд зазначає, що з указаних документів не видно, що земельна ділянка кадастровий номер :01:009:0221, за рахунок якої здійснювалось відведення позивачеві спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0239 (як і сама відведена земельна ділянка кадастровий номер :01:009:0239) розташовані на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як територія національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський».

Рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 №218-10/VI «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», а також Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський», затверджене наказом Департаменту екології та природних ресурсів від 03.11.2022 №35 «Про затвердження Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» містять інформацію лише про загальну площу заказника 3504,2 га, який розташований біля сіл Покровське, Катериновка, Зарічне, Романки та Отрішки Синельниківського району Дніпропетровської області, що перебуває на території Покровської селищної об`єднаної територіальної громади. Ідентифікуючих ознак будь-якої земельної ділянки, які входять до існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський», зазначені документи не містять.

До рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 №218-10/VI «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» додані характеристика та експлікація земель ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» на території Покровського району Дніпропетровської області та карта-схема розташування території та об`єктів природно-заповідного фонду України (Покровський район, Дніпропетровська область).

У судовому засіданні представник відповідача доводила, що якщо порівняти зазначену вище карту-схему розташування території та об`єктів природно-заповідного фонду України, схему розташування земельних ділянок та графічні зображення спірної земельної ділянки, які відображені у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то чітко видно, що спірна земельна ділянка розташована в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський». Крім цього, інформація щодо належності земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0221 та відведеної з неї земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0239 до категорії земель природно-заповідного фонду відображається на Публічній кадастровій карті.

Однак, суд зазначає, що як на час звернення позивача до суду, так і на час звернення позивача із заявою про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вона є комунальною власністю та належить до земель сільськогосподарського призначення. Відсутні докази, що спірна земельна ділянка належить до території національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський». Зазначені обставини підтверджуються як документами, що містяться в Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, так і відомостями, які містяться у Публічній кадастровій карті про земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0239.

До того ж, надані відповідачем графічні матеріали (експлікація, роздруківка) не є належними доказами розташування спірної земельної ділянки на стверджуваних відповідачем координатах, оскільки зі змісту вказаних матеріалів неможливо ідентифікувати земельну ділянку.

Відповідно, встановленими у цій справі обставинами не підтверджено та спростовано твердження відповідача про те, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель природно-заповідного фонду, розташована на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як територія національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасьянівський».

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Покровської селищної ради №Р-3194-36/УІІІ від 08.11.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:009:0239 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) та надання її у власність.

Оскільки відповідачем протиправно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою, суд уважає за необхідне зобов`язати Покровську селищну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:009:0239 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної ради (за межами населеного пункту) та надання її у власність, з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Останнім Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Тобто, введений воєнний стан триває станом і на час ухвалення рішення у справі.

Суд зазначає, що встановлення тимчасової заборони на безоплатну передачу земель державної і комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача не є підставою для невжиття заходів судового захисту порушених прав позивача.

До того ж, тимчасова заборона стосується саме передачі у власність, але не розгляду заяви позивача.

За вказаних обставин, тимчасова заборона на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача не позбавляє особу права на судовий захист та відновлення порушених прав, однак відновлення прав має відбуватись з урахуванням особливостей, введених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX, відповідно до якого під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність забороняється.

Також, на думку суду, за необхідності, питання щодо строкових рамок виконання судового рішення може бути вирішене у порядку виконання судових рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд указує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладені норми процесуального закону, часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровської селищної ради (вул. Центральна, 20, смт. Покровське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації (вул. Лабораторна, 69, м. Дніпро, 49000, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровської селищної ради №Р-3194-36/VІІІ від 08.11.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:009:0239 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної ради (за межами населеного пункту) та надання її у власність.

Зобов`язати Покровську селищну раду (вул. Центральна, 20, смт. Покровське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:009:0239 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної ради (за межами населеного пункту) та надання її у власність, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської селищної ради (вул. Дружби, 72, с. Олександрівка, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 53600, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Покровська селищна рада (вул. Дружби, 72, с. Олександрівка, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 53600, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Третя особа: Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації (вул. Лабораторна, 69, м. Дніпро, 49000, ).

Повний текст рішення складено 31.07.2023.

Суддя Н.В. Кучугурна