Справа № 120/4483/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

01 серпня 2023 р. Справа № 120/4483/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, ознайомившись із заявою позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 08.07.2021 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.03.2021 згідно з "Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

12.06.2023 позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю в порядку ст. 382, 383 КАС України.

Заявник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо виконання рішення суду №120/4483/21 в частині перерахунку і виплати йому пенсії відповідно до Постанови КМУ №418 при проведенні розрахунків з 01.03.2021, з 01.03.2022 та з 01.03.2023 в силу преюдиціальності рішення суду;

- зобов`язати Управління розрахувати та виплатити не виплачену за рішенням суду частину пенсії з коштів Пенсійного фонду України з 01.03.2021 до теперішнього часу.

Мотивовано ці вимоги тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 120/4483/21-а визнано протиправними обмеження його пенсії у 10 прожиткових мінімумів для громадян, що втратили працездатність та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.03.2021 виплату пенсії перерахованої відповідно до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Надалі окремою ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 по справі № 120/4483/21-а підтверджено протиправний характер дій посадових осіб відповідача щодо подальшого неправомірного обмеження ОСОБА_1 його пенсії максимальним розміром з тих причин, що відповідні судові рішення мають преюдиційний характер, у зв`язку з чим Головне управління не вправі було під час проведення наступних перерахунків пенсії застосовувати обмеження максимального розміру з тих підстав, яким вже було надано оцінку в попередніх судових рішеннях.

Втім, як зазначає позивач, відповідач лише з грудня 2022 року почав виплачувати йому пенсію станом на 01.03.2021, однак у сталому розмірі 26846,49 грн., яка залишається незмінною і станом на 01.03.2022 і станом на 01.03.2023.

Тому, на думку позивача, за його розрахунками з 01.03.2021 до травня 2023 року заборгованість по виплаті йому пенсії, яка мала бути розрахована відповідачем на виконання попередніх судових рішень, становить 253558,24 грн.

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що оскільки орган Пенсійного фонду безпідставно не виконує судове рішення у справі №120/4483/21, яке має преюдиційний характер, тим самим продовжує порушення його прав, позивач звертається із заявою про встановлення судового контролю.

Ухвалою суду від 04.07.2023 заяву про встановлення судового контролю призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України строк для подання письмових пояснень.

14.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслало заперечення на заяву щодо виконання судового рішення у порядку ст. 382, 383 КАС України, у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.06.2023 про встановлення судового контролю. Свою позицію обґрунтовує тим, що рішення суду від 08.07.2021 охоплювало спірний період на час винесення рішення, тому захисту та поновлення підлягає тільки порушене право позивача, а не те, яке може бути порушене у майбутньому. Щодо виплати суми доплати зазначає, що вона підлягає виплаті після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

20.07.2023 заявник надав додаткові пояснення, у яких заперечує проти доводів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зазначених у запереченні.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.

Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статті 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Щодо вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду в частині перерахунку і виплати пенсії відповідно до Постанови КМУ №418 при проведенні розрахунків з 01.03.2021, то суд зазначає, що вимога у цій частині не підлягає задоволенню, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2021 перераховано без обмеження максимальним розміром, що підтверджується протоколами розрахунку пенсії та чому надана оцінка у Постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022. Крім того, доводів щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2021 у заяві про встановлення судового контролю позивачем не зазначено.

Щодо вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду в частині перерахунку і виплати пенсії відповідно до Постанови КМУ №418 при проведенні розрахунків з 01.03.2022 та 01.03.2023, то суд зазначає наступне.

Судом установлено, що у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №120/452/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог у справі №120/452/23 позивач вказував, що відповідач з 01.03.2022 обмежив розмір його пенсії, незважаючи на наявність судових рішень, якими визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 у попередніх періодах. Тому, з метою виплати з 01.03.2022 пенсії у розмірі, що нараховується до виплати згідно з "Порядком призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації", затвердженим постановою КМУ від 21.07.1992 за №418 з урахуванням виплаченої пенсії та без обмеження максимальним розміром, позивач звернувся до суду.

Рішенням суду від 05.04.2023, яке залишене без змін Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2023, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Тому суд вважає, що відповідним обставинам щодо проведення перерахунку і виплати пенсії відповідно до Постанови КМУ №418 з 01.03.2022 і в подальшому вже надана правова оцінка судом при розгляді справи №120/452/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо вимоги про зобов`язання Управління розрахувати та виплатити не виплачену за рішенням суду частину пенсії з коштів Пенсійного фонду України з 01.03.2021 до теперішнього часу, то суд зазначає наступне.

Насамперед суд виходить з того, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій. При цьому визначальним є те, чи є достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Порядком 21-2 встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 1-2 Розділу 2 Порядку № 21-2 основними складовими бюджету Пенсійного фонду є дохідна та видаткова частини.

Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами:

власні доходи (кошти);

кошти Державного бюджету України.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Порядку № 21-2 у структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктами 6,7 Розділу 2 Порядку № 21-2 визначено, що видатки за рахунок власних доходів (коштів) здійснюються на:

- пенсійне забезпечення осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону (крім випадків, передбачених Законом);

- виплату пенсій, призначених згідно з іншими законодавчими актами в частині розміру пенсії, на яку особа має право відповідно до Закону;

- пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, інших осіб, визначених законом, у частині розміру пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, передбаченого відповідно до Порядку визначення різниці між розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1168;

- виплату щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття згідно із Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війн" (для осіб, яким пенсія виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду);

- пенсійне забезпечення осіб, які проживають за кордоном, та іноземних пенсіонерів (крім пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доплат, фінансування яких згідно з законодавчими нормами забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України);

- виплату допомоги на поховання щодо одержувачів пенсій, фінансування яких здійснюється за рахунок власних доходів;

- оплату послуг з виплати та доставки пенсій, призначених відповідно до Закону;

- розрахунково-касове обслуговування та плату за підкріплення готівкою виплати пенсії і грошової допомоги;

- фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду (далі - адміністративні видатки).

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, чинним нормативно-правовим регулюванням встановлено, що власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Водночас за змістом вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені вище норми законодавства підтверджують неможливість самостійного виконання відповідачем рішення суду у цій справі в частині виплати позивачеві заборгованості з 01.03.2021 до теперішнього часу, що обумовлюється відсутністю у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, необхідних для виплати вказаної заборгованості.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Згідно частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд звертає увагу, що за заявою ОСОБА_1 суд ухвалою від 18.10.2021 суд встановлював судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а. Ухвалою суду від 20.06.2022 судом прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а, яка залишена без змін Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2022. Тобто вказане питання вже вирішувалося судом, а нових підстав для зобов`язання відповідача подати звіт судом не встановлено.

Отже, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що всім зазначеним аргументам заявника вже була надана оцінка судом, що виключає необхідність повторного розгляду тих самих обставин.

З огляду на викладене суд вважає, що підстави для встановлення судового контролю шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідно до ст. 383 КАС України та встановлення строку для подання звіту відповідно до ст. 382 КАС України за виконанням рішення суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а - відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 382, 383 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та подання суб`єктом владних повноважень звіту на виконання рішення суду -відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна