Справа № 607/13127/23
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2023 Справа №607/13127/23

Провадження №2-а/607/275/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

представника позивача адвоката Майки М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільські області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільські області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №295240 від 16.07.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом без ременя безпеки. Вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, недоведеними, необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Висновки вказані у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які підтверджують факт керування транспортним засобом саме ним, він транспортним засобом не керував, на момент приїзду працівників поліції автомобіль взагалі не здійснював рух, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції відображає лише транспортний засіб, який стоїть на дорозі та не здійснює рух, відеодокази керування транспортним засобом саме ним відсутні. Крім того, підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, оскільки останні передбачені у ст. 35 Закону України №580-VIII, та їх перелік є вичерпним, працівники поліції на підтвердження законності зупинки не надали жодних доказів. З матеріалів справи не вбачається та не підтверджується, в тому числі відеозаписом події, наявність у відповідача будь-якої з передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для законної зупинки його транспортного засобу. Також, права та обов`язки йому не роз`яснювались. Вказав, що бланк оскаржуваної постанови заповнено не розбірливим почерком, у постанові не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення, а тому не можливо встановити, чи дійсно транспортний засіб зупинено у темну пору доби. Крім того, до постанови долучено нібито відеозапис, але номера реєстратора не зазначено у постанові.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

27.07.2023 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільські області Стражинський Т. подав відзив на позов, з якого вбачається, що даний позов ГУНП в Тернопільській області не визнає з наступних підстав. Так, 16.07.2023 позивач керував ТЗ під час комендантської години, під час зупинки виявлено керування без паска безпеки, чим порушено п. 2.3 (в) ПДР України. Поліцейським СРПП ВП №3 (м. Теребовля) ГУНП в Тернопільській області інспектор поліції Стасишин Я.С. було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову серії БАД № 295240 від 16.07.2023 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Вказує, що позивач під час комендантської години, без нагальної потреби та без виконання службових обов`язків, керував транспортним засобом, у зв`язку із чим був зупинений працівником поліції для встановлення чи може перебувати на вулиці у цей час. Зазначив, що згідно Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (ст. 8, п. 5), комендантська година - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та у громадських місцях без спеціальних перепусток та посвідчень. У разі порушення КГ комендантський патруль має право: перевірити документи, що засвідчують особу, та з`ясувати, чи може людина перебувати на вулиці у цей час; здійснити огляд речей, транспорту, багажу та вантажів, службових приміщень та навіть житла затриманої особи; застосовувати фізичну силу, зброю та спецзасоби до правопорушників; затримувати та доставляти до органів чи підрозділів поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; вилучати предмети, що є знаряддям, засобом чи предметом правопорушення.

Відтак, Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв про відкладення суду не подавав.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Майка М.Б. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому наведених, додатково звертав увагу суду, що у постанові має бути зазначено відомості про відеозапис, як доказ.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданому відзиві представник відповідача просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

16.07.2023 інспектором СРПП ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Стасишин С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №295240 від 16.07.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 16.07.2023 о 00 год. 06 хв. по вул. Волощина в с. Глещава Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , не користувавшись ременем пасивної безпеки, під час руху транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

У графі - «До постанови додаються» наявний запис : відео на вимогу із б/к 0097.

Судом також досліджено відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника патрульної поліції, які долучені відповідачем до відзиву, на яких зафіксовано, що 16.07.2023 о 00 год. 06 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, під керуванням позивача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в період дії комендантської години та не був пристебнутий ременем безпеки. В ході перевірки документів працівники поліції роз`яснили позивачу про те, що відносно нього буде складено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки, на що ОСОБА_1 заперечень на висловлював та погодився з вказаними обставинами. Після цього, працівником поліції було роз`яснено позивачу його права та складено стосовно останнього оскаржувану постанову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями диспозиції ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до вимог п. 2.3 (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що транспортним засобом він не керував, на момент приїзду працівників поліції автомобіль взагалі не здійснював рух, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції відображає лише транспортний засіб, який стоїть на дорозі та не здійснює рух, відеодокази керування транспортним засобом саме ним відсутні.

Так вказані твердження повністю спростовують долученими представником відповідача до відзиву відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були увімкнені та зафіксували, що працівники поліції рухаючи на патрульному автомобілі, проблисковими маячками подавали вимогу зупинки транспортному засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду та 16.07.2023 о 00 год. 06 хв. було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_1 , який здійснював рух в період дії комендантської години.

Безпідставними та необгрунтованими, на думку суду, є доводи позивача про те, що підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, оскільки останні передбачені у ст. 35 Закону України №580-VIII, та їх перелік є вичерпним.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 строком на 30 діб. Також, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.04.2022 строком на 30 діб. 22 травня 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, за яким воєнний стан продовжено з 05 год 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб до 23 серпня 2022 року. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом № 8419 від 06 лютого 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 16.07.2023 в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який діє і по даний час.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.

Розпорядженням Голови Тернопільської обласної військової адміністрації №43/01.02-04 від 06.04.2023 на території Тернопільської області встановлено комендантську годину з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. ранку наступного дня.

В силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом 16.07.2023 о 00 год. 06 хв., порушував комендантську годину, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції, відтак працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та мали законні підстави для зупинки автомобіля під керування позивача ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що права та обов`язки йому не роз`яснювались, бланк оскаржуваної постанови заповнено не розбірливим почерком, у постанові не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення та до постанови долучено нібито відеозапис, але номера реєстратора не зазначено у постанові.

Судом встановлено, що працівниками поліції було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 68 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеоматеріалами з нагрудної камери працівника поліції.

При цьому, встановлено, що оскаржувана постанова є читабельною та в суду не виникає труднощів у її прочитанні, у постанові чітко зазначений час вчинення правопорушення, а саме 16.07.2023 о 00 год. 06 хв. та номер бодікамери (нагрудного реєстратора) працівника поліції, відеозапис з якої долучено до матеріалів справи, зокрема б/к 0097.

Оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, в повній мірі підтверджено матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що 16.07.2023 о 00 год. 06 хв. по вул. Волощина в с. Глещава Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , не користувавшись ременем пасивної безпеки, під час руху транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем порушено вимоги п. 2.3 (в) ПДР України, зокрема останній керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки.

Відтак, позивачем не спростовано обставин викладених в оскаржуваній постанові та не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №295240 від 16.07.2023 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільські області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №295240 від 16.07.2023, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: с. Глещава Тернопільського району Тернопільської області, 48152.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддяН. Р. Кунець