Справа № 160/9540/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/9540/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу №160/9540/23 за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , неправомірними в частині відмови у призначенні та виплаті державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі від 01.12.2022 року (№ 07.01-14/1/1262 від 23.12.2022 року); зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплатити державну допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/9540/23 за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
05.06.2023 року від Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що згідно даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, позивач з 22.07.2020 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні за адресою фактичного місця проживання в Шевченківському районі м. Дніпра. Станом на момент звернення, зареєстрованим/задекларованим місцем проживання ОСОБА_1 було місто Дніпро. Дніпровський район та м. Дніпро відсутні у Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року № 280). За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.11.2022 року Управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з тих підстав, що позивач був облікований як внутрішньо переміщена особа до 24 лютого 2022 в м. Дніпро і не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Записи в трудовій книжні позивача, згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними і не можуть слугувати підставою для призначення йому допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон від 20.08.2020 року № НОМЕР_6 та паспортом громадянина України НОМЕР_7 .
28.11.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій зазначив адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки він перемістився АДРЕСА_1 . До заяви надав копію трудової книжки з записом про період роботи з 20.08.2018 року по 21.09.2022 року на посаді заступника директора по адміністративно-господарській діяльності в державній установі луганської народної республіки «Луганський заклад додаткової освіти «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа».
Дана обставина сторонами не оспорюється та підтверджується в позовній заяві та відзиві на позовну заяву.
Відповідно повідомлення управління по Шевченківському району про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 01.12.2022 року, ОСОБА_1 не має права на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Повідомлення про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 01.12.2022 року обґрунтоване тим, що відповідно пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 року №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року.
В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо виплати йому допомоги на проживання.
Відповідно до листа Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 26.12.2022 року № М-420/0-1/09-22, згідно з Єдиною базою даних про внутрішньо перемішених осіб з 22.07.2020 року позивач перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради та переміщення з Дніпропетровської області не здійснював. За заявою від 28.11.2022 року рішенням Управління не призначено допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам, з таких підстав, що адреса його переміщення: АДРЕСА_2 відсутня у переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства і питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30.11.2022 № 280).
Відповідно до листа Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 17.01.2023 року № 1513-22, за заявою від 28.11.2022 року, в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб змінено адресу фактичного місця проживання з АДРЕСА_5 на АДРЕСА_2 . Дніпровський район та м. Дніпро відсутні у Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року № 280). За результатами розгляду заяви від 28.11.2022 року Управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з тих підстав, що позивач був облікований як внутрішньо переміщена особа до 24 лютого 2022 і не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; згідно даних з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб адреса його переміщення: з АДРЕСА_5 .
Відповідно до листа Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 15.02.2023 року № М-84/4-1/09-23, заявник був облікований в Управлінні як внутрішньо переміщена особа до 24 лютого 2022 року, але щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не отримував, та повторно з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року не переміщувався, права на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно з пунктом 3 Порядку заявник не має.
Позивач, вважаючи неправомірними дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради в частині відмови у призначенні та виплаті державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі від 01.12.2022 року (№ 07.01-14/1/1262 від 23.12.2022 року), звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.
Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (частина друга статті 1 Закону № 1706-VII).
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина перша та друга статті 4 Закону №1706-VII).
Частиною першою статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
За змістом статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
При цьому, згідно із частинами другою та третьою статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
За приписами частини першої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.
До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком № 505, пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
У зв`язку із набранням чинності 22.03.2022 року постановою № 332, якою був затверджений Порядок № 332 та визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, втратила чинність постанова № 505.
Пунктом 2 Порядку № 332 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р.
Згідно із пунктом 3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови № 505. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20.05.2022 заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.
Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Зміст наведених норм свідчить про те, що пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога на проживання, а пункт 3 містить положення щодо розміру та умов надання чи ненадання такої допомоги за певних обставин.
Проаналізувавши положення пунктів 2 та 3 Порядку № 332 суд прийшов до висновку про те, що внутрішньо переміщена особа має право на допомогу на проживання, визначену Порядком №332 незалежно від дати взяття її на облік як внутрішньо переміщені особи, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія міститься в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р.
При цьому, у разі якщо внутрішньо переміщена особа станом на 01.03.2022 отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, допомога на проживання, яка передбачена Порядком № 332 призначається автоматично без подання додаткового звернення.
У свою чергу, суд наголошує на тому, що випадок, за якого допомога на проживання, визначена Порядком № 332, не надається, законодавець пов`язав з умовою невключення регіону до переліку, затвердженого розпорядженням № 204-р, до якого внутрішньо переміщена особа перемістилась до 24.02.2022, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, а не з датою включення певного регіону до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», м. Дніпро не є територією територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
В справі, що розглядається судом встановлено, що ОСОБА_1 був облікований в Управлінні як внутрішньо переміщена особа до 24 лютого 2022 року, але щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не отримував, та повторно з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року не переміщувався.
Відповідачем було встановлено, що згідно даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, позивач з 22.07.2020 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управління за адресою фактичного місця проживання в Шевченківському районі м. Дніпра.
За таких обставин, оскільки позивач перемістився з території, яка не відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332 (на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р), він не належить до кола осіб, що мають право на допомогу на проживання відповідно до Порядку №332, оскільки він підпадає під виключення, за якого таким особам допомога на проживання не надається, а відтак відмова відповідача у ненаданні заявленої позивачем допомоги відповідає критеріям, визначеним статтею 19 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом не приймаються доводи позивача щодо виїзду його ще у 2020 році до м. Луганськ та перебування там до вересня 2022 року, з наступних підстав.
Так, 01.10.2014 року постановою Кабінету Міністрів України №509 затверджено «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», який регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно вимог пунктів 7 та 7-1 цього Порядку на внутрішньо переміщену особу покладено обов`язок повідомити уповноважену особу за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання не пізніш як за три дні до виїзду. За результатом розгляду такого повідомлення приймається рішення про скасування дії довідки, на підставі якого вноситься запис до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.
В даному випадку, довідка позивача, яка є безстроковою, станом на момент його звернення до відповідача не була скасованою, доказів протилежного позивачем не надано, а судом не встановлено.
Судом також не приймаються доводи позивача з наданням до матеріалів справи доказів щодо його перебування в трудових відносинах й перебування на тимчасово окупованій території Луганської області, оскільки законом чітко передбачено порядок дій у випадку повернення особи до покинутого місця проживання, який позивачем дотримано не було.
Відповідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність дій в частині відмови у призначенні та виплаті допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі від 01.12.2022 року.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись статтями 72-77, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська