Справа № 420/17103/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17103/22
Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №27 від 02.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення №27 від 28.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУПФУ з 21.11.2022 року здійснити перерахунок пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2021 року він звернувся до ГУПФУ із заявою про переведення його на інший вид пенсії - пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №447 від 02 листопада 2021 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» за відсутності підстав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено частково. Суд вирішив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ №27 від 28.11.2022 року; зобов`язати ГУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 року про перехід на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», із наданням оцінки наявності у позивача станом на 30.09.2011 року 20-річного загального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, із яких 10 років стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині позовних вимог, які були задоволені, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині позовних вимог, в яких було відмовлено, позивач також подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 01.10.1982 року по 26.02.1990 року працював в органах прокуратури, а 26.03.1990 року був звільнений з органів прокуратури, що підтверджується довідкою №07-296вих.21 від 26.08.2021 року, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.10.2021 року позивач звернувся до ГУПФУ із заявою про переведення його з пенсії за віком на інший вид пенсії - «пенсію за вислугу років» згідно Закону України "Про прокуратуру".

Рішенням ГУПФУ в Запорізькій області №447 від 02 листопада 2021 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду в межах справи №420/810/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року по справі №420/810/22 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .. Визнано протиправним рішення ГУПФУ в Запорізькій області №447 від 02 листопада 2021 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. Зобов`язано ГУПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 року про перехід на інший вид пенсії - пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та долучені до неї документи та за наслідками їх розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у даній постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду.

При цьому, апеляційним судом у постанові від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 було зауважено, що на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду із заявою про перехід на іншу пенсію позивач має загальний стаж за вислугу років 11 років 10 місяців 29 днів. Крім цього, з довідки Одеської обласної прокуратури від 26.08.2021 року №07-296вих.21 вбачається, що стаж роботи в органах прокуратури позивач набув з 01.10.1982 року по 26.03.1990 року. Тобто, з наданих документів слідує, що станом на 30.09.2011 року позивач мав стаж за вислугою років більше 10 років. Крім того, згідно розрахунку стажу позивача, наявного в матеріалах справи, станом на червень 2010 року позивач вже мав загальний стаж роботи більше 27 років.

02.11.2022 року ГУПФУ було ухвалено рішення №27 про проведення позивачу перерахунку пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму (масовий перерахунок).

При цьому, 28.11.2022 року ГУПФУ було прийнято рішення №27 про відмову у переведенні позивачу з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що з 01.01.2015 року втратив чинність Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ та вступив в силу Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №l697-VII ), який набрав чинності з 15.07.2015 року.

За таких обставин, керуючись приписами частин 1, 2 та 8 статті 86 Закону №1697-VII, відповідачем було відмовлено позивачу у переведені на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1697-VIІ за відсутності необхідного стажу за вислугу років 25 років (в наявності 11 років 10 місяців 20 днів) та стажу роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури 15 років (з наявності 7 років 5 місяців 4 дні).

Позивач, не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача №27 від 02.11.2022 року та №27 від 28.11.2022 року та вважаючи їх протиправними, оскільки його право на отримання пенсії за вислугу років вже було встановлено у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22, що протиправно не було враховано ГУПФУ, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган, вирішуючи повторно питання щодо наявності підстав для призначення пенсії позивачу, знову не дослідив питання наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII з урахуванням наявності на день його звернення до пенсійного органу станом на 30.09.2011 року стажу роботи 20 років та стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років. Водночас, пенсійний орган повторно зауважив про необхідність відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII наявності вислуги років з 01.10.2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років, що, на думку суду, є помилковим.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення №27 від 28.11.2022 року відповідач не врахував правові висновки, викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22, та повторно відмовив позивачу з аналогічних підстав, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, позивачем разом із адміністративним позовом до суду також не було надано доказів наявності в нього 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, із них стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років.

Таким чином, для належного захисту прав та інтересів позивача суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати ГУПФУ повторно розглянути заяву від 29.10.2021 року про перехід на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», із наданням оцінки наявності у позивача 20-річного загального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, із яких 10 років стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури станом на 30.09.2011 року.

При цьому, на думку суду першої інстанції, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ №27 від 02.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком, оскільки таке рішення не стосується спірних правовідносин, не впливає на право позивача на призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», а стосується виключно проведення масових перерахунків пенсії за віком внаслідок індексації пенсії.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про зобов`язання ГУПФУ з 21.11.2022 року здійснити перерахунок пенсії та виплачувати пенсію за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, оскільки такі вимоги є передчасними, позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» ще не призначено, а тому права позивача в цій частині пенсійним органом не порушені. Водночас суд зазначив, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Колегія суддів вважає вищевказані висновки суду першої інстанції частково помилковими і такими, що в частині не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України в частині, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як було вже зазначено, що у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУПФУ, ГУПФУ в Запорізькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Запорізькій області №447 від 02 листопада 2021 року про відмову йому в призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язати ГУПФУ призначити та виплачувати з 29.10.2021 р. пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789, у редакції Закону від 12.07.2001р. №2663-111, з розрахунку 82% від суми нарахованої місячної заробітної плати за посадою прокурора прокуратури.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року по справі №420/810/22 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Водночас, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .. Визнано протиправним рішення ГУПФУ в Запорізькій області №447 від 02 листопада 2021 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. Зобов`язано ГУПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву від 29.10.2021 року про перехід на інший вид пенсії - пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та долучені до неї документи, та за наслідками їх розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у даній постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Приймаючи вказане рішення апеляційний суд зазначив, що позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії 29.10.2021 року.

В свою чергу, на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду із заявою про перехід на іншу пенсію загальний стаж позивача склав 35 років 11 місяців 25 днів, а стаж за вислугу років складав 11 років 10 місяців 29 днів.

Відмовляючи у призначенні пенсії пенсійний орган посилався на те, що відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 01.10.2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Однак, колегія суддів звернула увагу на те, що у період дії ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII у редакції від 26.07.2011 року (діяла до 01.10.2011 року) пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Також, суд вказав, що частиною 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років.

При цьому, Закон 1697-VII не визначає період «по 30.09.2011 року» як період, протягом якого позивач має звернутись за призначенням пенсії. Позивач не обмежений часовими рамками реалізації свого права на пенсію. Вказаний період є законодавчо встановленим проміжком часу, станом на який особа повинна мати певний страховий стаж для призначення пенсії за вислугу років.

Судом у вказаній справі було встановлено, що позивач має загальний стаж за вислугу років 11 років 10 місяців 29 днів. При цьому, з довідки Одеської обласної прокуратури від 26.08.2021 року №07-296вих.21 вбачається, що стаж роботи в органах прокуратури позивач набув з 01.10.1982 року по 26.03.1990 року. Тобто з наданих документів слідує, що станом на 30.09.2011 року позивач мав стаж за вислугою років більше 10 років.

Крім того, згідно розрахунку стажу позивача, наявного в матеріалах справи (а.с. 55), станом на червень 2010 року позивач вже мав загальний стаж роботи більше 27 років.

Разом з тим пенсійний орган, вирішуючи питання щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії, фактично не дослідив питання наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням наявності на день його звернення до пенсійного органу станом на 30.09.2011 року стажу роботи 20 років та стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років, а тому висновки пенсійного органу про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є передчасними.

Поряд з цим, з матеріалів даної справи (№420/17103/22) вбачається, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 пенсійним органом було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та призначено пенсію за вислугу років

При цьому, 01.11.2022 року ГУПФУ направило на адресу ГУПФУ в Запорізькій області лист №1500-0304-9/113850 (а.с.139), в якому зазначило, що у позивача відсутня вислуга 20 років для призначення йому пенсії за вислугу років, а тому необхідно переглянути рішення про призначення такої пенсії ОСОБА_1 ..

Листом від 10.11.2022 року ГУПФУ в Запорізькій області відмовило у скасуванні рішення при призначенні пенсії та зауважило про можливість самостійного скасування рішення відповідачем, оскільки в прийнятті такого рішення щодо призначення пенсії позивачу приймав участь саме спеціаліст з контролюючими функціями ГУПФУ.

З аналізу наведеного вбачається, що в період часу до 01 листопада 2022 року, тобто до дати прийняття оскаржуваних позивачем рішень, ОСОБА_1 вже було призначено пенсію за вислугу років.

Наведені висновки також підтверджуються наявними в справі: копією рішення про переведення на пенсію за вислугу років, надану пенсійним органом на запит суду першої інстанції (а.с.131-133), пенсійним посвідченням позивача від 05 жовтня 2022 року (а.с.24) з відміткою: «Вид пенсії за вислугу років» та інформацією з електронної пенсійної справи (а.с.28), з якої вбачається, що станом на 21 жовтня 2022 року позивач отримував пенсію за вислугу років.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 відповідним належним суб`єктом владних повноважень було переведено позивача з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, а тому будь-які інші дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії, перерахунок пенсії, тощо, повинні здійснюватись з обов`язковим урахуванням даного факту.

Суд наголошує, що питання наявності/відсутності у позивача права на пенсію за вислугу років вже не є актуальним, оскільки вирішено відповідним пенсійним органом на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, шляхом переведення позивача на пенсію за вислугу років та видачі пенсійного посвідчення.

Поряд з цим, зі змісту оскаржуваних позивачем рішень вбачається, що пенсійним органом фактично було повернено позивача на пенсію за віком згідно рішення від 02.11.22 року та пізніше підтверджено дану обставину рішенням від 28.11.22 року, що є безпідставним з огляду на відсутність відповідних законодавчих змін (внесених хронологічно після переведення на пенсію за вислугу років), які б могли бути підставою цього.

При цьому, зі змісту рішення ГУПФУ від 28.11.22 року вбачається, що підставою його прийняття була необхідність виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22, яким було зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 року про перехід на інший вид пенсії - пенсію за вислугу років (а.с.90).

Колегія суддів вважає вказане обгрунтування прийняття спірного рішення від 28.11.22 року безпідставним, оскільки, як зазначалося вище, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 року по справі №420/810/22 фактично була виконана саме шляхом повторного розгляду заяви позивача від 29.10.2021 року з переведенням його на пенсію за вислугу років, про що пенсійним органом було прийнято відповідне рішення (а.с.131-133), стосовно якого у справі відсутні будь-які докази про його скасування чи визнання його нечинним.

Також, справа не містить відомостей щодо подання заяви позивачем про переведення знову на пенсію за віком, що є грунтовною обставиною, оскільки відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення №27 від 02.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 та рішення №27 від 28.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 є безпідставними, тобто такими, що прийняті всупереч діючого законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Стосовно зобов`язання ГУПФУ з 21.11.2022 року здійснити перерахунок пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що 28 версеня 2022 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Водночас, відповідачем 02.11.2022 року було ухвалено рішення №27 про проведення позивачу перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з уточненням даних в ЕПС.

З наведеного вбачається, що відповідачем фактично не було розглянуто вказану заяву позивача від 28 версеня 2022 року та не було надано їй правової оцінки з урахуванням довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року, що є протиправним, оскільки відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки - у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за належне зобов`язати ГУПФУ розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням висновків, зроблених судом.

Приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій, рішень та зобов`язання вчинити певні дії є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вищевказаному обсязі.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

З урахуванням часткового задоволення позову, колегія суддів вважає за належне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 50% від сплаченої суми.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №27 від 02.11.2022 року та від 28.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №658 від 27.09.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням висновків, зроблених судом.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1737,15 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук