Справа № 360/2088/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року справа №360/2088/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 360/2088/22 (головуючий І інстанції Кисіль С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність з відмови нарахувати та виплатити позивачу, дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій неотриманої ним за життя, за період з 2018 року по 2022 рік включно; зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу, дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, неотриманої ним за життя, за період з 2018 року по 2022 рік включно, виходячи із розрахунку сум грошового забезпечення за останній місяць служби.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу, дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу, дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через неповне з`ясування обставин справи. В обґрунтування доводів посилався на те, що право на грошову компенсацію за неотриману додаткову відпустку, яке просить відновити позивач було наявне у померлого чоловіка, проте сума компенсації не була нарахована спадкодавцю за життя, а відтак, не входять до складу спадщини. Враховуючи, що право позивача на отримання грошової компенсації згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, від так вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити їй зазначені виплати є безпідставними.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/2088/22, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

27 листопада 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2021 року, зареєстрованим Старобільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 180.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, з 12 вересня 2017 року по 10 травня 2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України за контрактом згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 15 лютого 2018 року, виданого Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, довідки 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_3 від 30 жовтня 2022 року № 12/444 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу від 15 червня 2021 року, довідка військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2022 року № 12/1136, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 травня 2022 року № 921-ос «По особовому складу», витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 липня 2022 року № 1916-ос «Про особовий склад» щодо внесення змін до наказу від 26 травня 2022 року № 921-ос.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 травня 2022 року № 921-ос «По особовому складу», із змінами внесеними наказом начальника загону від 12 липня 2022 року № 1916-ос «Про особовий склад», старшого сержанта ОСОБА_2 , техніка 4 спеціальної комплексної інформаційно-телекомунікаційної апаратної (СКІТА-04) відділення зв`язку прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 25 травня 2022 року у зв`язку зі смертю. Помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок: «Рострощення голови. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків». Поранення, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 10 травня 2022 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13 травня 2022 року, зареєстрованим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1365.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захвалювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця від 20 червня 22 року № 45 поранення головного сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який згідно з біографічною довідкою, виданою начальником відділу кадрів 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_3 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13 червня 2022 року, проходив військову службу за контрактом в Держприкрдонслужбі України з 12 вересня 2017 року по 14 травня 2022 року, звільнений з військової служби у зв`язку зі смертю, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть (остаточно) від 13 травня 2022 року № 806/НЕ, виданого комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», причина смерті: «Розтрощення голови. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків». Поранення, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

За довідкою військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2022 року № 12/1197 ОСОБА_2 відповідно до пункту 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2018 рік у кількості 14 днів, за 2019 рік у кількості 14 днів, за 2020 рік у кількості 14 днів, за 2021 рік у кількості 14 днів, за 2022 рік у кількості 14 днів не надавалась, що також підтверджується особистою карткою на грошове забезпечення за 2022 рік та архівною відомістю № 1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року.

На заяву позивача від 31 жовтня 2022 року відповідач листом від 6 листопада 2022 року № 32/3772 повідомив про відмову у виплаті грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Згідно ч. 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

За ст.1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

За ч. 8 ст. 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Згідно статті 16-2 Закону України «Про відпустки» учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

За ст. 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 12 ч. 1 статті 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Таким чином, ОСОБА_2 , як учасник бойових дій, під час проходження військової служби мав право на отримання додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення строком 14 календарних днів на рік.

За абз. 2, 3 ч. 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Згідно п.п. 17-19 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлені обмеження щодо реалізації учасниками бойових дій їх права на отримання додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII, згідно з якими в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Натомість, надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

За п. 21 статті 10-1 Закону № 2011-XII у разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.

Згідно ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543) особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За ч. 8 статті 4 Закону № 3543 з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Таким чином, в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, у тому числі додаткової соціальної відпуски.

При цьому, Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженому Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VI, оголошено та проведено часткову мобілізацію.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженому Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації.

За довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2022 року № 12/1197 ОСОБА_2 додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, за період з 2018 року по 2022 рік не надавалась.

Суд зазначає, що при виключенні позивача зі списків особового складу відповідач повинен провести всі необхідні розрахунки, в тому числі, нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2022 рік.

Позивач звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати їй як дружині загиблого грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Листом від 6 листопада 2022 року № 32/3772 відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Згідно п. 6 статті 18 Закону України № 2011-XII вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

За п. 6-1 статті 18 Закону № 2011-XII членам сімей військовослужбовців, які проходять військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», гарантується виплата грошового забезпечення цих військовослужбовців у разі неможливості ними його отримання під час участі у бойових діях та операціях. У такому разі виплата грошового забезпечення здійснюється членам сімей військовослужбовців, зазначеним у пункті 6 статті 9 цього Закону.

Порядок виплати грошового забезпечення зазначеним у цьому пункті членам сімей військовослужбовців визначається Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також військовими формуваннями, правоохоронними і розвідувальними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями.

З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Міністерством внутрішніх справ України 25 червня 2018 року прийнято наказ № 558, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Інструкцією визначено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до дня смерті (загибелі) посадові оклади, оклади за військовими званнями і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначеним особам також виплачуються одноразові види грошового забезпечення та інші виплати, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі).

Оскільки у померлого ОСОБА_2 було право на отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2018-2022 роки, яке виникло до дня його смерті та неможливість останнім отримати вказану компенсацію, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача, яка в розумінні Закону № 2011-XII та Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, є членом сім`ї загиблого (дружиною), права на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2018-2022 роки.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу, дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю.

Отже, суд першої інстанції правильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 360/2088/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 31 липня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв