Справа № 160/8563/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2023 року Справа № 160/8563/23
25 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови:
· в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. №1058- IV .
· в зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії в подвійному розмірі стажу роботи на посаді лікаря-бактеріолога Новотроїцької районної санепідемстанції Херсонської області в період з 05.08.1986 р. по 02.09.1996 р., на посаді санітарного лікаря та лікаря гігієни харчування Санепідемстанції Бабушкінського району м. Дніпропетровська з період з 02.09.1996 р. по 29.12.2012 р., на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії ДУ «Дніпропетровський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» (перейменоване «Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» з 29.07.2016 р.) в період з 21.10.2013 р. по 21.09.2020 р;
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідачем визначено не правильно, оскільки пенсія за віком позивачу була призначена вперше. Також вказує, що відповідач безпідставно не зарахував стаж роботи позивача на посадах лікаря-бактеріолога, санітарного лікаря та лікаря гігієни харчування в подвійному розмірі
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - №160/8563/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8563/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
19 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в системі «Електронний Суд», в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що 30.01.2013 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII). З 20.01.2023 року позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Оскільки позивач продовжує працювати, розрахунок пенсії проведено з урахуванням величини прожиткового мінімуму станом на 01.09.2015 року. Щодо обчислення стажу позивача зазначає, що займані посади не передбачені ст. 60 Закону №1788-XII.
06 червня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій повторює доводи, висловлені у позовній заяві.
12 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано матеріали пенсійної справи позивача, які надійшли від представника відповідача в системі «Електронний Суд».
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В порядку ч.1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України як такі, що визнаються учасниками справи в заявах по суті та щодо яких суд не має обґрунтованого сумніву відносно достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, переведення на пенсію за віком пенсії наступні обставини, що мають значення для вирішення справи:
1) 30.01.2013 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII;
2) на підставі заяви від 20.01.2023 року позивача переведено на пенсію за віком;
3) при новому розрахунку пенсії позивача при переведенні її на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середні показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
27.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії та стажу позивача.
Листом відповідача від 10.03.2023 року №8860-7525/П-01/8-0400/23 позивачу повідомлено, що її з 20.01.2023 року переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії визначено з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки. Також вказано, що підстави для обчислення стажу трудової діяльності позивача в подвійному розмірі відсутні, оскільки займані посаді не передбачені в ст. 60 Закону 1788-XII.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Щодо визначення показника середньої заробітної плати (доходу).
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно п. 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Згідно ч.2 ст. 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Стаття 51 Закону 1788-XII визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Спірним в цій справі є питання поширення дії ч.3 ст. 45 Закону №1058-IV на пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-XII, а відповідно і питання про те, з яких саме років повинна обчислюватися середня заробітна плата при визначенні пенсії.
Суд зазначає, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-XII.
При цьому ст. 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а та в подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17, Касаційним адміністративним судом у постанові від 24.07.2019 року у справі №266/3680/16-а, від 29.03.2023 року у справі №240/4170/19.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправний характер незастосування при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, починаючи з 20.01.2023, оскільки саме ці роки є останніми трьома роками, що передують зверненню за призначенням пенсії.
Щодо обчислення стажу позивача в подвійному розмірі.
Відповідно до трудової книжки позивача остання працювала на наступних посадах:
з 05.08.1986 року по 30.09.1987 року лікар-бактеріолог;
з 12.11.1987 року по 14.09.1988 року лікар-бактеріолог на 0,5 ставки;
з 15.09.1988 року по 01.09.1996 року лікар-бактеріолог;
з 02.09.1996 року по 26.12.2002 року санітарний лікар з гігієни харчування;
з 27.12.2002 року по 29.12.2012 року лікар з гігієни харчування.
Відповідачем не заперечувалася трудова діяльність позивача у вказані періоди на відповідних посадах, заперечення висловлено лише щодо зарахування відповідного стажу в подвійному розмірі.
Відповідно до ст. 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Отже, спірним питанням в цій частині справи є встановлення належності займаних позивачем посад до посад, на які згідно ст. 60 Закону №1788-XII поширено пільговий порядок обчислення стажу.
За змістом правового висновку Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 20.04.2022 року у справі №214/3705/17, особа, яка отримує пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV, має право заявляти вимоги про зарахування стажу роботи в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону №1788-XII.
Із роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України №05.03-18-54/973 від 27 січня 2010 року слідує, що «інфекційний заклад (відділення)» це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).
Отже, стаж роботи на посаді лікаря-бактеріолога має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-XII.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі №688/2916/17.
Щодо посад санітарний лікар з гігієни харчування та лікар з гігієни харчування суд зазначає наступне.
Відповідно до розділу «ПРОФЕСІОНАЛИ В ГАЛУЗІ МЕДИКО-ПРОФІЛАКТИЧНОЇ СПРАВИ» випуску №78 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників «Охорона здоров`я» розділу Лікар з гігієни харчування оцінює санітарно-гігієнічну ситуацію на підконтрольній території. Вивчає показники здоров`я населення і захворюваності, пов`язаної з аліментарним фактором, розробляє профілактичні заходи по їх зниженню; проводить запобіжний санітарний нагляд при відведенні земельних ділянок під будівництво, при проектуванні, будівництві, реконструкції, введенні в експлуатацію нових харчових об`єктів, технологічних ліній. Здійснює державний санітарний нагляд за використанням обладнання, тари, пакувальних матеріалів, нових видів харчових продуктів і кулінарних виробів. Здійснює контроль за якістю та безпекою харчових продуктів, продовольчої сировини та супутніх матеріалів. Проводить поточний державний санітарний нагляд за дотриманням гігієнічних і протиепідемічних санітарних норм і правил на харчових об`єктах, а також за умовами зберіганням та реалізації харчової продукції. Контролює своєчасність профілактичних медичних оглядів (обстежень) робітників харчових об`єктів. Планує роботу та проводить аналіз її результатів. Веде лікарську документацію. Керує роботою середнього медичного персоналу. Бере активну участь в поширенні санітарних знань серед населення. Постійно удосконалює свій професійний рівень.
З аналізу ст. 60 Закону №1788-XII вбачається, що для пільгового обчислення стажу необхідною умовою є саме робота у відповідних закладах. Враховуючи незмінність самого місця роботи позивача (районна санепідемстанція), зважаючи на специфіку роботи лікаря з гігієни харчування (санітарного лікаря з гігієни харчування), яка також передбачає взаємодію з потенційно шкідливими для здоров`я об`єктами, суд констатує поширення ст. 60 Закону №1788-XII на відповідні періоди трудової діяльності позивача також.
Отже, при повторному розгляді заяви позивача від 27.02.2023 року відповідачу належить виходити з того, що періоди трудової діяльності позивача з 05.08.1986 року по 29.09.1987 року на посаді лікар-бактеріолог, з 12.11.1987 року по 14.09.1988 року на посаді лікар-бактеріолог на 0,5 ставки, з 15.09.1988 року по 01.09.1996 року на посаді лікар-бактеріолог, з 02.09.1996 року по 26.12.2002 року на посаді санітарний лікар з гігієни харчування, з 27.12.2002 року по 28.12.2012 року на посаді лікар з гігієни харчування відповідають вимогам ст. 60 Закону №1788-XII, а тому мають бути зараховані до стажу роботи позивача у подвійному розмірі.
Щодо задоволення позовних вимог суд зазначає, що в цій справі за результатами розгляду заяви позивача відповідачем надана відповідь, викладена у формі листа від 10.03.2023 року №8860-7525/П-01/8-0400/23, в якій зазначено фактично про відмову в проведенні перерахунку пенсії, що вказує на вчинення відповідачем не дій, а ухвалення правового акту - відмови, у зв`язку з чим суд вважає необхідним залишити вимоги про визнання протиправними дій без задоволення.
З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії позивача.
Також суд не вбачає підстав для втручання у дискреційні повноваження відповідача шляхом зобов`язання його зарахувати до стажу позивача відповідних періодів трудової діяльності, в зв`язку з чим зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача про зарахування таких періодів трудової діяльності в подвійному розмірі та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства та з урахуванням висновків суду.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 05.04.2023 року код квитанції 9301-6613-5579-9744.
Отже, відповідно до положень ст.139 Кодекс адміністративного судочинства України позивачу належить повернути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: у розмірі 536,80 грн.
У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді 25 липня 2023 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2020-2022 роки), викладену у листі від 10.03.2023 року №8860-7525/П-01/8-0400/23.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 20.01.2023 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 періодів трудової діяльності на посадах «лікар-бактеріолог», «санітарний лікар з гігієни харчування», «лікар з гігієни харчування» у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком від 27.02.2023 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко