Справа № 360/3609/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року справа №360/3609/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Заїки Олександра Сергійовича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 360/3609/21 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Заїки Олександра Сергійовича про визнання протиправним та скасування разпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження № 3-кд від 07.06.2021 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ".

В обґрунтування позову зазначила, що працює на посаді спеціаліста 1 категорії відділу з питань документообігу та діловодства Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з 01.04.2021.

26.04.2021 о 17:03 год. в соціальній мережі "Фейсбук" на сторінці особи з особистим профілем на ім`я " ОСОБА_3 " з`явилося повідомлення щодо підняття вартості проїзду по маршруту Лисичанськ-Привілля.

26.04.2021 о 19:30 год. позивач, в позаробочий час, знаходячись дома та не при виконанні своїх посадових обов`язків, зробила коментар зі свого особистого профілю " ОСОБА_1 " в мережі "Фейсбук" під вищевказаним повідомленням, наступного змісту (мовою оригіналу дослівно): "Тоже самое сегодня. Четыре раза ездила в город и каждый раз при выходе задавала вопрос на каком основании действуют эти тарифы? и не кто из водителей не ответил, когда и где пересматривались тарифы, не номера распоряжения, не чего, не какого документального подтверждения !!! Один лишь сказал Область, и потом целую дорогу кричал и выгонял с маршрутки за то, что я умная! А умная в том, что как может область пересматривать если у нас уже ОТГ! Очень интересно... Куда смотрит наше ВЦА или всем выгоден такой беспредел......"

27.04.2021 о 12:38 год. в соціальній мережі "Фейсбук" на сторінці інформаційного порталу "В Час Пик" була розміщена стаття (мовою оригіналу) "На маршруте "Лисичанск-Приволье" подняли цену на проезд: пассажиры не могут понять, на каком основании", в якому коментар особи з особистим профілем на ім`я " ОСОБА_3 ", та коментар позивача з профілю " ОСОБА_1 " було наведено в якості прикладу оціночних суджень та особистої думки громадян (без вказівки на їх місце роботи) з питання підняття тарифів на проїзд.

Заступником керівника з питань безпеки та громадського порядку Лисичанської міської ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області ОСОБА_2 було подано документ (без дати подання, вхідного номеру та дати реєстрації) на ім`я керівника Лисичанської міської ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області Заїки О. щодо повідомлення йому про здійснення позивачем коментарю в мережі "Фейсбук", який ОСОБА_2 розцінює як порушення правил етичної поведінки посадової особи місцевого самоврядування, оскільки посадова особа має дбати про авторитет державної служби в органах місцевого самоврядування, позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_2 запропонував притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідачем прийняте розпорядження "Про проведення службового розслідування" № 375-к від 24.05.2021, за наслідками якого складено акт, в якому встановлено, що позивач сприяла розповсюдженню недостовірної інформації, що призводить до приниження авторитету органів влади та порушення законних прав та інтересів громадян.

За наслідками службового розслідування позивач притягнута до дисціплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани розпорядженням № 3-кд від 07.06.2021.

Розпорядження є протиправним, оскільки коментар позивача містить лише її оціночні судження щодо відсутності інформації про підстави підвищення вартості проїзду у громадському транспорті, та не має жодного прямого висловлювання щодо повноважень Лисичанської МВЦА по встановленню тарифів на перевезення пасажирів на маршруті "Лисичанськ-Привілля".

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №3-кд від 07 жовтня 2021 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ".

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

З одного боку, є право на свободу слова, а з іншого - законний інтерес роботодавця, який, зокрема, полягає у тому, щоб працівники дотримувалися професійної етики та не завдавали шкоди його репутації.

До окремих категорій працівників у силу суспільної значущості їх посад висуваються особливі вимоги до стандартів поведінки, зокрема, в соціальних мережах.

За змістом норми передбаченої для посадових осіб органу місцевого самоврядування, а саме статті 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-ІІІ та Загальних правилах етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування від 05.08.16 № 158, посадова особа має забезпечувати довіру суспільства до служби, сприяти недопущенню дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Проте, коментар позивача щодо бездіяльності Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області є таким, що його правдивість може бути перевірена, що виключає віднесення його до оціночних суджень чи критичних зауважень.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 17-20,21).

З листопада 2016 року є посадовою особою місцевого самоврядування та до 13.08.2020 працювала в Лисичанській міській раді. Розпорядженням від 12.08.2020 № 12-к була звільнена з 13.08.2020 у зв`язку з переведенням до військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України.

14.08.2020 позивача призначено на посаду спеціаліста І категорії загального відділу військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області у порядку переведення зі збереженням тринадцятого рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням від 29.03.2021 № 72-к ОСОБА_1 звільнено з 31.03.2021 у порядку переведення до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України.

Розпорядженням відповідача від 30.03.2021 № 110-к позивача призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу з питань документообігу та діловодства Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 та вказаними вище розпорядженнями (а.с. 85,86,87-88).

ОСОБА_1 , як фізична особа, зареєстрована в соціальній мережі "Facebook", в розділі Робота та освіта відсутня інформація стосовно місця роботи позивача (а.с. 22).

26.04.2021 о 17:03 год. в соціальній мережі "Facebook" на сторінці особи з особистим профілем на ім`я " ОСОБА_3 " міститься повідомлення щодо підняття вартості проїзду по маршруту Лисичанськ-Привілля.

В той же день о 19:30 год. позивачем зроблено коментар зі свого особистого профілю " ОСОБА_1 " в мережі "Facebook" під вищевказаним повідомленням, наступного змісту (мовою оригіналу дослівно):"Тоже самое сегодня. Четыре раза ездила в город и каждый раз при выходе задавала вопрос на каком основании действуют эти тарифы? и не кто из водителей не ответил, когда и где пересматривались тарифы, не номера распоряжения, не чего, не какого документального подтверждения !!! Один лишь сказал Область, и потом целую дорогу кричал и выгонял с маршрутки за то, что я умная! А умная в том, что как может область пересматривать если у нас уже ОТГ! Очень интересно... Куда смотрит наше ВЦА или всем выгоден такой беспредел ..." (а.с. 24-25).

27.04.2021 о 12:38 год. в соціальній мережі "Facebook" на сторінці інформаційного порталу "В Час Пик" була розміщена стаття (мовою оригіналу) "На маршруте "Лисичанск-Приволье" подняли цену на проезд: пассажиры не могут понять, на каком основании", в якому розміщено серед інших і коментар позивача від 26.04.2021 з профілю " ОСОБА_1 " (а.с. 26-31).

24.05.2021 відповідачем прийнято розпорядження № 375-к "Про проведення службового розслідування, яким зобов`язано провести з 25.05.2021 до 03.06.2021 службове розслідування стосовно спеціаліста І категорії відділу з питань документообігу та діловодства ОСОБА_1 щодо недодержання посадовою особою місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування та антикорупційного законодавства. У зв`язку з цим створено комісію з проведення службового розслідування та зобов`язано комісію до 04.06.2021 надати акт проведення службового розслідування (а.с. 108).

Підставою для призначення службового розслідування виначено доповідну записку заступника керівника з питань безпеки та громадського порядку ОСОБА_2, в якій останній зазначив, що 27.04.2021 о 12:38 інформаційним інтернет порталом vchaspic.ua опублікована новина "На маршруте "Лисичанск-Приволье" подняли цену проезда: пассажиры не могут понять, на каком основании", посадовою особою спеціалістом І категорії відділу з питань документообігу та діловодства ОСОБА_1 був залишений коментар під новиною, що можна розцінювати як порушення правил етичної поведінки посадової особи місцевого самоврядування затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 на виконання абз. 1 частини другої статті 37 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII "Про запобігання корупції". Відповідно до Правил, посадова особа має дбати про авторитет державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування. З метою недопущення такої поведінки пропонував притягнути дану посадову особу до дисциплінарної відповідальності (а.с. 110).

18.05.2021 позивач надала на ім`я заступника керівника з питань безпеки та громадського порядку ОСОБА_2 письмові пояснення, в яких зазначила, що коментар під новиною, яка визвала значний негативний резонанс серед мешканців Новодружеська та Привілля, був залишений нею як фізичною особою у позаробочий час з приватного акаунту у соціальній мережі і містить її оціночні судження щодо відсутності інформації про підстави підвищення вартості проїзду у громадському транспорті, яким вона та члени її родини постійно користуються. Також зазначила, що спілкування у соціальних мережах у позаробочий час є частиною її приватного життя, захист якого гарантований статтею 32 Конституції України (а.с. 114).

03.06.2021 комісію з проведення службового розслідування складено Акт проведення службового розслідування (далі -Акт), з яким позивача було ознайомлено під особистий підпис 07.06.2021 (а.с. 121-122).

Як свідчить акт комісією з проведення службового розслідування було встановлено, що висловлювання ОСОБА_1 вводить в оману мешканців територіальної громади щодо повноважень Лисичанської МВЦА по встановленню тарифів на перевезення пасажирів на маршруті "Лисичанськ-Привілля", тобто по суті нею викладена недостовірна інформація. ОСОБА_1 , не розуміючи свою відповідальність, етичні обмеження, пов`язані з проходженням служби в органах місцевого самоврядування, не скориставшись своїм правом звернутися за роз`ясненням до органів влади чи місцевого самоврядування, виражаючи свою думку, ввела користувачів соціальної мережі та читачів статті в оману.

Комісія дійшла висновку, що у зв`язку з низькою кваліфікацією та відсутністю високого рівня культури, спілкування та поведінки, ОСОБА_1 сприяла розповсюдженню недостовірної інформації, що призводить до приниження авторитету органів влади та порушення законних прав та інтересів громадян.

За результатами проведеного розслідування, в зв`язку з недодержанням посадовою особою місцевого самоврядування ОСОБА_1 законодавства про службу в органах місцевого самоврядування та антикорупційного законодавства, запропоновано її притягнути до дисциплінарної відповідальності, оголосити догану.

07.06.2021 керівник Лисичанської МВЦА ознайомився з вказаним Актом та наклав резолюцію "підготувати розпорядження про оголошення догани" (а.с. 121).

Розпорядженням керівника Лисичанської МВЦА від 07.06.2021 № 3-кд "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " у зв`язку з недодержанням законодавства про службу в органах місцевого самоврядування (статті 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування") та антикорупційного законодавства (стаття 37 Закону України "Про запобігання корупції", розділу І та ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158) Правил внутрішнього трудового розпорядку військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області, що полягає в розповсюдженні недостовірної інформації, яка призводить до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, підриває довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування, позивачу оголошено догану (а.с. 52).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачем висловлені оціночні судження, а тому інформацію в її дописі в соціальній мережі неможливо розцінювати, як недостовірну, яка призводить до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, підриває довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються: Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III); Законом України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII); Законом України "Про військово-цивільні адміністрації" від 3 лютого 2015 року № 141-VIII (далі - Закон № 141-VIII); Законом України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII); Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 № 158, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2016 року за № 1203/29333 (далі - Загальні правила № 158), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 691 (далі - Порядок № 950)).

Всі вказані нормативно-правові акти використовуються в редакціях, чинних на час виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з частина першою статті 2 Закону № 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Як визначено частинами другою, третьою статті 7 Закону № 2493-III посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є:

додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування;

додержання прав та свобод людини і громадянина;

збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню;

постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації;

сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі;

шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування;

недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно статті 19 Закону № 2493-III особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

На підставі статті 37 Закону № 1700-VII загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, затверджує загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у випадку необхідності розробляють та забезпечують виконання галузевих кодексів чи стандартів етичної поведінки їх працівників, а також інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняних до них осіб, які здійснюють діяльність у сфері їх управління.

Статтею 38 Закону № 1700-VII передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Відповідно до розділу І Загальних правил № 158 Загальні правила є узагальненням стандартів етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх посадових обов`язків.

Ці Загальні правила ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, у сфері запобігання корупції і спрямовані на зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також на забезпечення інформування громадян про норми поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.

При прийнятті на державну службу або на службу в органи місцевого самоврядування особа ознайомлюється з цими Загальними правилами. Відмітка про таке ознайомлення додається до особової справи державного службовця чи посадової особи місцевого самоврядування. […]

Поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування має забезпечувати довіру суспільства до державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

Етична поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування ґрунтується на принципах державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, визначених Законами України "Про державну службу" і "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також загальних вимогах до поведінки цих осіб, визначених Законом України "Про запобігання корупції". […]

Керівники державних органів, органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання повідомлення про порушення цих Загальних правил в межах своєї компетенції відповідно до законодавства зобов`язані вжити заходів щодо припинення виявленого порушення, усунення його наслідків та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, а у випадках виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення також поінформувати спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

За приписами Розділу ІІ Загальних правил № 158 державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування при виконанні посадових обов`язків повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. […]

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими. […]

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку. […]

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні поважати приватне життя інших осіб.

Згідно статті 1 Закону № 141-VIII для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

На підставі частини першої статті 3 Закону № 141-VIII військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України. […]

У разі утворення військово-цивільної адміністрації населених пунктів повноваження відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів припиняються з дня призначення керівника такої військово-цивільної адміністрації. Повноваження виконавчих органів зазначених рад, апаратів цих рад та їх виконавчих комітетів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у таких органах та апаратах, припиняються з дня, наступного за днем прийняття рішення зазначеним керівником військово-цивільної адміністрації населених пунктів про можливість цієї військово-цивільної адміністрації здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Як визначено абзацом 2 частини четвертої статті 3 Закону № 141-VIII працівники військово-цивільних адміністрацій населених пунктів (крім військовослужбовців військових формувань, утворених відповідно до законів України, осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів, які відряджаються до них у встановленому законодавством порядку для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, службі в правоохоронних органах без виключення зі списків особового складу), які здійснюють посадові обов`язки, безпосередньо пов`язані з виконанням цими військово-цивільними адміністраціями повноважень органів місцевого самоврядування, є посадовими особами місцевого самоврядування, на яких поширюється дія Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно частини третьої статті 6 Закону № 141-VIII керівник військово-цивільної адміністрації: організовує роботу відповідної військово-цивільної адміністрації та здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за виконання військово-цивільною адміністрацією покладених на неї повноважень (пункт 2); видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад). Проекти наказів керівника військово-цивільної адміністрації, які є нормативно-правовими актами, підлягають оприлюдненню в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти оприлюднюються негайно після їх підготовки. Накази та розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації можуть бути оскаржені до суду (пункт 8).

Відповідно до абзацу третього пункту 1 Порядку № 950 у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства може бути проведено службове розслідування.

Згідно пунктів 2-3, 5 Порядку № 950 рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

Рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування.

Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов`язкові для виконання доручення.

Пунктами 8-11 Порядку № 950 визначено, що за результатами службового розслідування члени комісії складають акт.

Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику. Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.

Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.

За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.

Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, стосовно якої проведено службове розслідування, згідно із законодавством.

За приписами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Згідно частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно статті 5 Закону № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

На підставі частин першої, другої статті 30 Закону № 2657-XII ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Як свідчать матеріали справи проступком, який інкримінується позивачу та за який її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є розповсюдження позивачем недостовірної інформації, яка призводить до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, підриває довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування.

За правовим визначенням недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Дослідження змісту допису позивача в соціальній мережі "Facebook" свідчить, що ОСОБА_1 , як мешканка м. Новодружеськ та користувач громадського транспорту, висловила свою особисту думку щодо ситуації, яка сталася у зв`язку з підвищенням тарифів на проїзд.

При цьому, в дописі лише викладено інформацію про кількість проїзду нею в громадському транспорту, спілкування з водіями маршруток та її власні міркування з цього приводу.

Отже допис позивача в соціальній мережі не містить в собі інформації, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто не містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Таким чином, в даному випадку позивачем висловлені лише оціночні судження, а тому інформацію в її дописі в соціальній мережі неможливо розцінювати, як недостовірну, яка призводить до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, підриває довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування.

При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, проведеним службовим розслідуванням взагалі не конкретизовано, яку саме з переліченої інформації, відповідач вважає недостовірною.

Жодними доказами не доведено, яку шкоду нанесено авторитету Лисичанської МВЦА, а також не доведено, в чому саме полягає підрив довіри суспільства до служби в органах місцевого самоврядування тією інформацією, яку позивач виклала в своєму дописі в соціальній мережі.

Спірне розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить чітке формулювання суті та обставин допущеного позивачем проступку, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, можливо при наявності вини в діях особи чи бездіяльності, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою правопорушника.

На підставі вищевикладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інкриміноване діяння у якості проступку позивача, в ході дисциплінарного провадження не встановлено, належними та допустимими доказами не підтверджено, а тому розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є незаконним та підлягає скасуванню.

Є слушними доводи відповідача, що посадова особа несе відповідальність за зміст розміщеної інформації, яка безпосередньо стосується не тільки його особистого життя, а й службових зобов`язань.

Проте, суд зазначає, що у разі інкримінування службовій особі як проступку - розповсюдження недостовірної інформації, яка призводить до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, підриває довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування, таке визначення має бути доведено належними та допустимим доказами з встановленням настання наслідків та причинного зв`язку між діями посадової особи місцевого самоврядування та наслідками його вчинка.

Застосовування дисциплінарного стягнення можливо лише при доведенні вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.

Проте, матеріалами службового розслідування вина позивача не доведена.

Факт згадки позивачем у коментарі "наша ВЦА" взагалі неможливо інтерпретувати, як звинувачення в бездіяльності саме Лисичанську МВЦА, оскільки прямого посилання на це допис позивача не містить.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Заїки Олександра Сергійовича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 360/3609/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 360/3609/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 31 липня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 31 липня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв