Справа № 600/5190/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 липня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/5190/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Бошкової П.М., представника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області Агатія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» про відвід судді у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва»,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області звернулось до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва».

Заявник просить суд визнати обґрунтованим рішення про накладення адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» () від 26 липня 2023 року №1207/Ж12/24-13-09-02.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року прийнято заяву Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що заява буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей, встановлених статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України; призначено розгляд заяви на 28 липня 2023 року о 11 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзиву.

Відповідно до частини першої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Згідно телефонограм, складених працівником Чернівецького окружного адміністративного суду, 27 липня 2023 року директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» Віксіч Т.Є. та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» за довіреністю, наявною у матеріалах справи, Бузинського В.В., повідомлено про призначення заяви Головного управління ДПС у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» до розгляду на 28 липня 2023 року об 11 год. 00 хв.

Таким чином, відповідач у даній справі був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 28 липня 2023 року об 11 год 00 хв.

Однак відповідач (його представник) в судове засідання не з`явився. Водночас від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості представнику відповідача ознайомитися з матеріалами справи з метою надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Альдіва» у цій справі.

Ухвалою суду від 28 липня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача задоволено та відкладено розгляд справи до 31 липня 2023 року 10 год. 00 хв., враховуючи при цьому особливості розгляду такого виду заяв податкового органу, встановлені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно матеріалів справи, сторони справи (їх представники) були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду заяви Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Однак представник відповідача у судове засідання не з`явився. Поряд з цим від нього до суду 31 липня 2023 року подано заяву про відвід судді Лелюку О.П. на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

В обґрунтування указаної заяви зазначено про незгоду представника відповідача із призначеною податковим органом фактичною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва»; вказано про відсутність у суду підстав для відкриття провадження за заявою Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва»; а також про неналежне повідомлення судом відповідача щодо розгляду указаної заяви податкового органу.

На думку заявника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альдіва» було позбавлене можливості реалізувати передбачене Кодексом адміністративного судочинства України право на підготовку до розгляду заяви та на подання суду заперечень проти заяви, що породжує сумніви неупередженості та об`єктивності судді.

У судовому засіданні представник Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області щодо заяви про відвід судді заперечував, вказавши про її безпідставність та необґрунтованість.

За указаних обставин суд звертає увагу на те, що порядок вирішення заявленого відводу врегульовано статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заяву паровідвід судді у цій справі подано до суду в день проведення судового засідання 31 липня 2023 року, тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а також враховуючи строки розгляду заяв податкового органу, передбачені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, то питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, у судовому засіданні 31 липня 2023 року.

Розглянувши заяву про відвід судді, заслухавши особу, яка з`явилася у судове засідання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зокрема, нормами статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що процесуальним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу. Окрім того, передбачено, що в разі заявлення відводу судді (колегії суддів) такий має бути належним чином вмотивований.

З поданої представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» заяви про відвід судді вбачається, що такий заявлено на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 17 липня 2020 року у справі №826/11409/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд касаційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Також Верховний Суд підкреслив, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

На переконання суду, аргументи, якими представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» мотивує свою заяву про відвід судді Лелюку О.П., не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Водночас, наведені у заяві про відвід судді обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у його неупередженості, оскільки згідно частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, незгода представника заявника з процесуальним рішеннями судді (в даному випадку з ухвалою суду про відкриття провадження за заявою Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва») не може бути підставою для відводу.

З аналогічних міркувань не можуть бути підставою для відводу і твердження заявника про неналежне повідомлення судом відповідача щодо розгляду заяви податкового органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

При цьому суд зауважує, що повідомлення представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» про відкриття провадження у цій справі та про призначення судового засідання було здійснено судом відповідно до приписів статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи особливості розгляду заяв податкового органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, встановлені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України. До того ж, представник відповідача адвокат Петренко В.О. 28 липня 2023 року ознайомився з матеріали цієї справи.

Відтак, відповідач у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України спосіб був повідомлений про розгляд даної справи у суді, а його представник реалізував своє процесуальне право на ознайомлення з матеріалами справи.

Твердження ж заявника про незгоду із призначеною податковим органом фактичною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» оцінці не підлягають, оскільки такі не стосуються питання відводу судді в адміністративній справі.

Наявності інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу судді Лелюку О.П. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» не зазначено. Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається та не надано.

Враховуючи викладене, заява про відвід судді є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 268, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альдіва» про відвід судді відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Ухвала у повному обсязі складена 31 липня 2023 року.

Суддя О.П. Лелюк