Справа № 491/132/23
Суддя: Ільніцька О. М.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 491/132/23
Провадження № 2-а/493/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

головуючого-судді ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

за участю секретарів ЖУКОВСЬКОЇ О.І., ЛИСОЇ Н.А.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанов по справам про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2023 до Ананьївського районного суду Одеської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанов по справам про адміністративні правопорушення (а.с.2-7).

Згідно розпорядження в.о.голови Ананьївського районного суду Одеської області від 08.03.2023 матеріали справи за вказаним позовом передані до Балтського районного суду Одеської області (а.с.15).

14.03.2023 матеріали справи надійшли до Балтського районного суду (а..с.16).

Ухвалою судді від 16.03.2023 адміністративний позов залишений без руху, позивачеві наданий строк для усунення недоліків (а.с.18-19).

28.03.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с.22).

Ухвалою судді від 30.03.2023 відкрите провадження у справі (а.с.24).

10.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подання відзиву (а.с.44-61,68-77).

Ухвалою суду від 11.05.2023 поновлений строк для подачі відзиву на позов (а.с.65-66).

18.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.87-88).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.01.2023 інспектором УПП складені постанови притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме серії ЕАР №6451604, в якій зазначено, що він керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України, за що на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн; серії ЕАР №6451582, в якій зазначено, що він керував транспортним засобом зі швидкістю 78 км/год з допустимою 50 км/год в населенному пункті та перевищив швидкість на 28 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, за що на нього накладене адміністративне стягнення в розмірі 340 грн; серії ЕАР №6451640, в якій вказано, що він керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги ст.37 Закону України «Про дорожній рух», та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає дані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, з таких підстав.

Інспектор в порушення вимог ч.2 ст.36 КУпАП при одночасному розгляді кількох справ про адміністративні правопорушення наклав на нього адміністративні стягнення за кожне порушення окремо, хоча повинен був скласти одну постанову і накласти одне стягнення за більш серйозне правопорушення. Інспектор упереджено віднісся до нього, так як раніше він оскаржував винесені цим інспектором постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При керуванні транспортним засобом він мав передбачені Правилами дорожнього руху документи, однак не зобов`язаний був передавати їх для перевірки інспектору, так як той не довів, що він вчинив будь-яке порушення.

Інформації про використання технічних засобів з контролю швидкості не було, інспектор не надав йому документів на технічний засіб, яким вимірювалася швидкість, не мав права використовувати пристрій TruCam, тримаючи його в руці, тому факт перевищення ним швидкості не доведений належними та допустимими доказами.

Транспортний засіб, яким він керував, а саме автомобіль Opel Vivaro, не підлягає обов`язковому технічному контролю у відповідності до Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою КМУ №137 від 30.01.2012, так як має не більше 9 місць для сидіння та масу без навантаження 1775 кг, повну массу 2960 кг, не використовується для отримання прибутку. Крім того інспектором не надано доказів, що вказаний транспортний засіб не пройшов технічний огляд.

До постанов, що оскаржуються, інспектором не додано будь-яких доказів вчинення адміністративних правопорушень, не зазначені відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому роз`яснені не були, його клопотання про залучення захисника інспектором залишене без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

Відповідач до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно наданого відзиву відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що факти допущених порушень Правил дорожнього руху України встановлені належними та допустимими доказами, рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства. А саме перевищення водієм ОСОБА_2 допустимої швидкості руху на 28 км/год зафіксована лазерним вимірювачем швидкості та підтверджується роздруківкою файлу та відеозаписом з данного пристрою, який пройшов відповідну експертизу, використовувався інспектором з рук відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Водієм порушені вимоги пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху України, згідно якого на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, полягало в тому, що водій ОСОБА_2 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Також водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст..37 Закону України «Про дорожній рух» та п.31.3.б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Суд, ознайомившись із доводами сторін, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУкраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2023 о 14:41:17 інспектором УПП в Одеській області Скакуновим Д.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6451582 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 24.01.2023 о 14:36:50 в м.Одеса по вул.Балківській, 51 водій керував транспортним засобом зі швидкістю 78 км/год з допустимою 50 км/год в населенному пункті, перевищив на 28 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Номер приладу ТС008382.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху, допущеного водієм ОСОБА_2 , підтверджується відеозаписом з пристрою TruCam ІІ № ТС008382, на якому зафіксований рух автомобіля OPEL VIVARO зі швидкістю 78 км/год.

Даний пристрій був використаний для фіксування швидкості транспортного засобу з дотриманням норм ст..40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно яких поліція для виконання покладених на неї завдань для здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, та якими не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, отже його застосування з руки дозволене.

Згідно експертних висновків №04/05/02-3560, №04/05/02-3561 та № /05/02-3562 від 24.12.2022, строк дії яких до 24.12.2025, в програмних забезпеченнях «TruCAM II Clip Viewer v2/0/5/1» та «Share ViewII v2/2/2/23091» та в лазерному вимірювачі швидкості транспортних засобів LTI 20-20 TruCAM II № ТС008382 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п.5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2018, із довжиною ключа 128 біт (а.с.54., 55).

Прилад TruCam ІІ № ТС008382 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26519, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 10 листопада 2022 року і чинного до 10 листопада 2023 року (а.с.82).

В судовому засіданні позивач стверджував, що він рухався зі швидкістю приблизно 49 км/год, а відповідачем не доведено, що швидкість, зафіксована приладом TruCam, вимірювалася саме на його автомобілі.

Разом з тим суд звертає увагу, що згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису та роздруківки файлу вбачається, що 24.01.2023 о 14:21:08 приладом TruCam була зафіксована швидкість 78 км/год саме автомобіля позивача, зокрема в судовому засіданні він не заперечував, що на відео зафіксований його автомобіль.

Таким чином підстав для сумнівів у достовірності даних, зафіксованих вказаним приладом, немає.

Отже в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_2 п.12.4 Правил дорожнього руху України, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того 24.01.2023 о 14:46:45 інспектором УПП в Одеській області Скакуновим Д.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6451604 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 24.01.2023 о 14:42:17 в м.Одеса по вул.Балківській, 51 водій керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Згідно п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.2.4 ПДР).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, але на вимогу поліцейського не надав його для перевірки, посилаючись на те, що у поліцейського не було законних підстав для перевірки документів.

Вказаними діями позивач порушив вимоги п.2.1 та 2.4 Правил дорожнього руху, так як він в силу вказаних норм зобов`язаний був надати поліцейському для перевірки посвідчення водія, який здійснив зупинку транспортного засобу у зв`язку з перевищенням допустимої швидкості руху.

При цьому поліцейський був позбавлений можливості переконатися, чи має водій при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже на позивача правомірно накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Також 24.01.2023 о 14:52:58 інспектором УПП в Одеській області Скакуновим Д.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6451640 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24.01.2023 о 14:48:13 в м.Одеса по вул.Балківській, 51 водій керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст..37 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно ч.3 ст.121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ст..37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством.

Статтею 35 вказаного Закону визначено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Позивач посилається на те, що його автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю, так як є транспортним засобом, який має не більше 9 місць для сидіння та масу без навантаження 1775 кг, повну масу 2960 кг, не використовується з метою отримання прибутку, тому не повинен проходити обов`язковий технічний огляд.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що належний йому транспортний засіб OPEL VIVARO, яким він керував 24.01.2023, не пройшов технічний огляд.

З копії реєстраційної картки транспортного засобу OPEL VIVARO державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , вбачається, що він є вантажним транспортним засобом, 2007 року випуску (а.с.83).

Вказаний факт позивач в судовому засіданні не заперечував.

Отже, в силу ст.35 Закону України «Про дорожній рух» даний транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю.

Керуючи вказаним транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, ОСОБА_2 порушив вимоги ст.37 Закону України «Про дорожній рух» та п.31.3 б) Правил дорожнього руху, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Позивач посилається на ту обставину, що під час розгляду справ про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його клопотання про залучення захисника інспектором залишене без розгляду.

Відповідач заперечує вказану обставину, посилаючись на те, що права, передбачені ст..286 та 289 КУпАП, ОСОБА_2 були роз`яснені, він мав змогу звернутися за допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права.

З матеріалів, наявних в адміністративній справі, неможливо зробити однозначний висновок, чи роз`яснювалися інспектором Домбровану І.Ф. права, передбачені ст..286 КУпАП, та чи заявляв він клопотання про участь захисника у розгляді справи, так як в текстах постанов, що оскаржуються, зазначено про роз`яснення йому таких прав, однак надані позивачем копії цих постанов не містять жодного підпису як посадової особи, що винесла постанови, так і особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тому за відсутності оригіналів постанов суд позбавлений можливості переконатися в достовірності доводів сторін.

Разом з тим навіть не роз`яснення позивачеві під час розгляду справ про адміністративні правопорушення його прав, передбачених ст.. 286 КУпАП, не спростовує вчинених ним адміністративних правопорушень. Вказана обставина не може бути підставою для скасування постанов, що оскаржуються.

Також суд звертає увагу, що достовірних доказів ігнорування інспектором клопотання позивача про залучення захисника до участі у розгляді справ не надано. Крім того розгляд справ проводився в спрощеному порядку, тобто на місці вчинення адміністративних правопорушень, що узгоджується з приписами ст..258 КУпАП, отже особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, мала спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення розглянуті інспектором УПП в Одеській області в різний час, підстав для накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП не було.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 та ч.3 ст.121 КУпАП, інспектором УПП в Одеській області правомірно накладені на нього адміністративні стягнення, отже підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанов по справам про адміністративні правопорушення серії ЕАР № 6451582 від 24.01.2023 за ч.1 ст.122 КУпАП, серії ЕАР № 6451604 від 24.01.2023 за ч.1 ст.126 КУпАП та серії ЕАР № 6451640 від 24.01.2023 за ч.3 ст.121 КУпАП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ