Справа № 990/43/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2023 року м. Житомир справа № 990/43/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Цибук С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Зименко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора Андрія Костіна про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у яком у просить:

- визнати протиправною бездіяльність Генерального прокурора Андрія Костіна щодо відмови 15 лютого 2023 року в поновленні на роботі, з якої він був незаконно звільнений на підставі наказу №43 від 15 березня 2002 р. прокурора Житомирської області, п. 2 наказу Генерального прокурора України №300 к від 22 березня 2002 року, та зобов`язати Генерального прокурора вчинити певні дії, а саме поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області або на різнозначній посаді з 16 березня 2002 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області.

Ухвалою від 08 травня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 14 червня 2023 року було задоволено клопотання сторін у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального провадження.

У підготовчому судовому засіданні позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог у порядку ст. 47 КАС України у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Генерального прокурора Андрія Костіна, яка виразилась у певних рішеннях, а саме листі щодо відмови 15 лютого 2023 року в поновленні на роботі, з якої він був незаконно звільнений на підставі наказу №43 від 15 березня 2002 р. прокурора Житомирської області, п. 2 наказу Генерального прокурора України №300 к від 22 березня 2002 року визнати протиправною бездіяльність Генерального прокурора Андрія Костіна щодо непоновлення його на роботі, з якої він був незаконно звільнений на підставі наказу №43 від 15 березня 2002 р. прокурора Житомирської області п. 2 наказу Генерального прокурора України №300 к від 22 березня 2002 року, та зобов`язати Генерального прокурора вчинити певні дії, а саме скасувати наказ прокурора Житомирської області №43 від 15 березня 2002 р., наказ Генерального прокурора України від 22 березня 2002 р. № 300 к, наказ керівника Житомирської обласної прокуратури №69 к від 20 квітня 2022 р. про скасування наказу про поновлення на роботі та поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області або на різнозначній посаді з 16 березня 2002 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення мене, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області.

Вирішуючи процесуальне питання про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що заява про збільшення позовних вимог є частиною позовної заяви, оскільки впливає на зміст позовних вимог, суд при розгляді зазначеного процесуального питання вважає за необхідне застосувати положення статтей 161 та 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Предметом позову у первинній позовній заяві було виключно оскарження бездіяльність Генерального прокурора Андрія Костіна щодо відмови 15 лютого 2023 року в поновленні на роботі, з якої він був незаконно звільнений на підставі наказу №43 від 15 березня 2002 р. прокурора Житомирської області, п. 2 наказу Генерального прокурора України №300 к від 22 березня 2002 року, та зобов`язати Генерального прокурора вчинити певні дії, а саме поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури.

Водночас, у заяві про збільшення позовних вимог позивач просить зобов`язати Генерального прокурора вчинити певні дії, а саме скасувати наказ прокурора Житомирської області №43 від 15 березня 2002 р., наказ Генерального прокурора України від 22 березня 2002 р. № 300 к, наказ керівника Житомирської обласної прокуратури №69 к від 20 квітня 2022 р. про скасування наказу про поновлення на роботі та поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури.

При цьому, заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог в цій частині подано до суду 14.07.2023, тобто звернення до адміністративного суду відбулось з пропуском місячного строку, встановленого ч. 4 ст.122 КАС України.

Приписами частини 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до вимог частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

У заяві про збільшення позовних вимог позивач вказує, що вважає, що він не пропустив строки звернення до суду з даним позовом, оскільки в місячний термін звернувся до суду з моменту отримання відповіді Генерального прокурора Андрія Костіна від 15.02.2023 р.

Однак, якщо суд буде вважати, що ці строки порушені, то прошу поновити ці строки звернення до суду за поважністю їх пропуску.

При цьому, позивачем до позовної заяви не було надано окремої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, а лише заявлено клопотання про поновлення строку в прохальній частині позовної заяви без належного обґрунтування та підтвердження поважності причин пропуску такого відповідними доказами.

Своєчасне звернення із первинною позовною заявою є підставою для автоматичного визнання своєчасним звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог поданою після закінчення місячного строку визначеного ч.4 ст.122 КАС України.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду окремої заяви про поновлення строку відповідно до вимог частини 6 статті 161 КАС України з обґрунтуванням поважності причин строку пропуску звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2023 року.

Суддя М.С. Токарева