Справа № 140/4687/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4687/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агросеплай до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю Агросеплай (далі ТзОВ Агросеплай, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 18.01.2023 №UA205050/2023/000013/2, №UA205050/2023/000014/2, №UA205050/2023/000015/2, №UA205050/2023/000016/2, №UA205050/2023/000017/2, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000064, №UA205050/2023/000067, №UA205050/2023/000068, №UA205050/2023/000069, №UA205050/2023/000066.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство внаслідок укладеного з іноземною компанією зовнішньоекономічного договору придбало товар та подало митному органу митні декларації на п`ять партій товару та додатні до них документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару, розвантажувально-завантажувальні роботи, ветеринарний контроль, морський фрахт, транзитну декларацію. Однак відповідач прийняв оскаржувані рішення, якими здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності.

На думку позивача, подані документи не містили розбіжностей, на підтвердження чого товариство подало митному органу додаткові документи та письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей. Разом з тим, митниця безпідставно витребувала у товариства додаткові документи та відомості.

Позивач також зауважив, що у рішеннях про коригування митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка береться за основу для визначення скоригованої митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте у спірних рішеннях, окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено. Більш того, вважає, що відповідач необґрунтовано застосував в оскаржуваних рішеннях митну декларацію, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, оскільки зазначені в ній обсяги та умови поставки товару не є ідентичними спірним поставкам.

Додатково зазначає, що митний орган при наступних митних оформленнях визнав заявлену декларантом митну вартість ідентичного товару за ціною, за якою товар був придбаний у того ж самого продавця у даному випадку.

З наведених підстав позивач просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили розбіжності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, а подані листи не можуть свідчити про достовірність поданої позивачем інформації митному органу, тому митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом. Рівень митної вартості визначено на підставі цінової інформації ЄАІС, наявної в митного органу, а саме на підставі митної декларації від 06.12.2022 №UA205140/2022/087899, де рівень митної вартості становить 1,3724 дол. США за кг.

З огляду на наведене вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 18.01.2023 №UA205050/2023/000013/2, №UA205050/2023/000014/2, №UA205050/2023/000015/2, №UA205050/2023/000016/2, №UA205050/2023/000017/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000064, №UA205050/2023/000067, №UA205050/2023/000068, №UA205050/2023/000069, №UA205050/2023/000066 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

У відповіді на відзив представник позивача вважає, що доводи позовної заяви жодним чином не спростовані відповідачем у відзиві, а тому наполягає на повному задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2022 між ТзОВ Агросеплай (покупець) та іноземною компанією MEIHUA GROUP INTERNATIONAL TRADING (HONG KONG) LIMITED (продавець) укладено договір купівлі-продажу №20092022.

20.09.2022 сторонами за вищезазначеним правочином було укладено специфікацію №2, за якою покупець купує та оплачує, а продавець продає і поставляє товар на умовах FOB Xingang Китай, а саме: L-лізин сульфат 70% кількістю 108 тонн (6 контейнерів) та вартістю 815 дол. США за тонну на загальну суму 88 020,00 дол. США. Виробником товару є XINGANG MEIHUA AMINO ACID CO. LTD.

У цій ж специфікації сторони дійшли згоди, що термін завантаження усієї партії товару на судно в порту Xingang Китай - протягом листопада 2022 року за умови 100% передоплати його вартості.

Для здійснення оплати обумовленої партії товару позивачу було надано проформу-інвойс №24 від 30.09.2022.

Зазначена партія товару була оплачена позивачем у сумі 88 020,00 дол. США у повному обсязі 03.11.2022 згідно з платіжним дорученням №24.

У зв`язку із повною оплатою товару, та враховуючи, що поставка товару має відбуватись на умовах FOB Xingang (Китай), продавець 20.11.2022 року передав вище обумовлену партію товару перевізнику покупця у морському порті міста Xingang Китай, як це було обумовлено умовами договору.

Окрім вищезазначених документів, разом з товаром продавець передав Позивачу інвойс № 17210006SS24 від 11.11.2022, медичне свідоцтво № 91579002 від 15.11.2022 та сертифікат про походження товару №19/01347 від 28.11.2022, що підтверджує походження товару з Китайської Народної Республіки.

Експедиційні послуги з транспортування товару за маршрутом порт Xingang Китай - Клайпеда, Литва надавала компанія CF&S Lithuania UAB на підставі договору на експедування №CFS2022/04/27 від 28.04.2022 та супроводжувалась мультимодальною транспортною накладною (коносамент) №5TJ122200425 від 20.11.2022.

На оплату вищезазначених послуг компанія CF&S Lithuania UAB надала позивачу фактуру №DUS00280 від 10.01.2023 на загальну суму 15 253,09 євро, які були ним оплачені у повному обсязі 12.01.2023 року згідно з платіжним дорученням №467.

Після прибуття товару в морський порт Клайпеди уся партія товару була спочатку перевантажена на склад у морському порті, розбита на менші партії по 21 600 кг нетто (усього 5 партій) та у період з 11.01.2023 з 12.01.2023 року перевантажена на транспортні засоби, замовлені товариством у різних перевізників з метою подальшого транспортування наземним транспортом на територію України.

З врахуванням вищенаведеного ТзОВ Агросеплай подано на митний пост Ковель Волинської митниці митні декларації від 16.01.2023 №23UA07U8, №23UA12U7, №23UA09U6, №23UA10U9, №23UA11U8 на товар: Продукти, що використовуються для годівлі тварин: L-LYSINE SULPHATE MIN 70% (L-Лізин сульфат мін.70%), у вигляді світло-коричневого або коричневого порошку із специфічним запахом - 21600 кг. Номер партії: 2221025. Склад: 1 кг містить діючу речовину: L-Лізин сульфат - не менше 70%. Використовується для балансування раціонів тварин за вмістом лізину. Упакування: мішки 864 шт. по 25 кг. Країна виробництва: Китай. Виробник: XINJIANG MEIHUA AMINO ACID CO., LTD. Торгова марка: немає даних.

У графі 42 митних декларацій декларантом визначено ціну товару за першим методом за кожною партією товару на рівні 17604,00 USD (доларів США).

Разом з митними деклараціями декларантом було подано ряд документів на підтвердження митної вартості, а саме: пакувальний лист №б/н від 11.11.2022; рахунок-проформу №24 від 30.09.2022; рахунок-фактуру (інвойс) №24 від 11.11.2022; коносамент №STJ122200425 від 20.11.2022; автотранспортну накладну (CMR) №б/н від 12.01.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат №91579002 від 15.11.2022; сертифікат про походження №22C6500B0619/01347 від 28.11.2022; специфікацію №1 24.4,3,5,1,2) від 11.11.2022; банківський платіжний документ №24 від 03.11.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-0000025, СФ-0000026, СФ-0000027 від 12.01.2023 та СФ-0000006, СФ-0000007 від 11.01.2023; документ про митну вартість №DUS00280 від 10.01.2023; специфікацію №2 від 20.09.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) №20092022 від 20.09.2022; договір про перевезення №174 від 28.05.2021; документ про позитивні результати контролю №9453130, №9452657, №9453120, №9449005 від 16.01.2023 та №9449031 від 14.01.2023;сертифікат аналізу №JL-71-CBGD-170412-12 від 25.10.2022.

Під час опрацювання документів, поданих декларантом разом з митними деклараціями та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару митним органом встановлено, що дані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили наступні розбіжності.

Декларантом зазначено в графі 44 митної декларації, що контракт від 20.09.2022 №20092022, укладений з виробником товару (код 4104). При цьому, продавцем товару відповідно до контракту є MEIHUA GROUP INTERNATIONAL TRADING (HONG KONG) LIMITED, а виробником товару, відповідно до специфікації №2 від 20.09.2022, є XINJIANG MEIHUA AMINO ACID CO., LTD.

Окрім того, вартість товару, згідно наданої копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товару згідно інвойсу.

Крім того, в проформі від 30.09.2022 №24 зазначено номер контракту 8), відмінний від номера контракту, згідно якого подано до митного оформлення оцінювані товари.

Також, декларантом надано інвойс щодо транспортних витрат від 10.01.2023 №DUS00280 від фірми CF&S, при цьому, згідно коносамента від 20.11.2022 №STJ122200425 морське перевезення здійснювалося фірмою On time shipping line limited.

Крім того, згідно п.4.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг вартість послуг зазначається в заявці. Заявку декларантом надано не було.

Також, декларантом не було надано жодних відомостей щодо вартості страхування та навантаження оцінюваних товарів при перевезенні автомобільним транспортом.

З врахуванням наведеного митниця відповідно до статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропонувала надати в 10-денний термін наступні додаткові документи:

за наявності - платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Також запропоновано декларанту надати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Декларантом додатково надано наступні документи: платіжне доручення від 12.01.2023 №467; довідку про транспортні витрати; заявку на перевезення; картку рахунку від 18.01.2023 року №632; переклад проформи інвойс; договір на експедирування від 28.04.2022 №CFS2022/04/27; лист-пояснення від 18.01.2023 №64/22; листи-пояснення від 18.01.2023 б/н.

Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в заяві від 18.01.2023 б/н.

В наданій декларантом довідці про транспортні витрати зазначено, що страхування вантажу не здійснювалось, проте не надано жодних відомостей щодо вартості навантаження оцінюваних товарів.

У зв`язку з тим, що подані документи, подані для підтвердження митної вартості не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 18.01.2023 №UA205050/2023/000013/2, №UA205050/2023/000014/2, №UA205050/2023/000015/2, №UA205050/2023/000016/2, №UA205050/2023/000017/2, якими митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу: рівень митної вартість становить 1,3724 дол. США за кг (МД від 06.12.2022 №UA205140/2022/087899).

Як наслідок, також були прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000064, №UA205050/2023/000067, №UA205050/2023/000068, №UA205050/2023/000069, №UA205050/2023/000066.

Разом з тим, товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA36U0, №23UA43U8, №23UA23U9, №23UA32U4, №23UA39U8 від 19.01.2023 шляхом надання гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 МК України.

З матеріалів справи також слідує, що позивач в порядку ч. 8 ст. 55 МК України подав заявою від 17.02.2023 №77/23, в якій просив скасувати оскаржувані рішення та визнати заявлену товариством митну вартість за основним методом, на підтвердження чого додав завірену копію експертного висновку Львівської торгово-промислової палати № 19-09/104 від 09.02.2023. Однак листом від 24.02.2023 №7.3-15/2188 Волинська митниця відмовила у скасуванні рішень про коригування митної вартості товарів.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товарів, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митними деклараціями від 16.01.2023 №23UA07U8, №23UA12U7, №23UA09U6, №23UA10U9, №23UA11U8 документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: пакувальний лист №б/н від 11.11.2022; рахунок-проформу №24 від 30.09.2022; рахунок-фактуру (інвойс) №24 від 11.11.2022; коносамент №STJ122200425 від 20.11.2022; автотранспортну накладну (CMR) №б/н від 12.01.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат №91579002 від 15.11.2022; сертифікат про походження №22C6500B0619/01347 від 28.11.2022; специфікацію №1 24.4,3,5,1,2) від 11.11.2022; банківський платіжний документ №24 від 03.11.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-0000025, СФ-0000026, СФ-0000027 від 12.01.2023 та СФ-0000006, СФ-0000007 від 11.01.2023; документ про митну вартість №DUS00280 від 10.01.2023; специфікацію №2 від 20.09.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) №20092022 від 20.09.2022; договір про перевезення №174 від 28.05.2021; документ про позитивні результати контролю №9453130, №9452657, №9453120, №9449005 від 16.01.2023 та №9449031 від 14.01.2023; сертифікат аналізу №JL-71-CBGD-170412-12 від 25.10.2022.

На вимогу митного органу товариство додатково надало наступні документи: платіжне доручення від 12.01.2023 №467; довідку про транспортні витрати; заявку на перевезення; картку рахунку від 18.01.2023 року №632; переклад проформи інвойс; договір на експедирування від 28.04.2022 №CFS2022/04/27; лист-пояснення від 18.01.2023 №64/22; листи-пояснення від 18.01.2023 б/н.

Крім того, у порядку ч. 8 ст. 55 МК України позивач подав завірену копію експертного висновку Львівської торгово-промислової палати № 19-09/104 від 09.02.2023, з якого слідує, що ймовірне значення вартості товару без сплати обов`язкових митних платежів та ПДВ, що постачаються згідно контракту №20092022 від 20.09.2022, а саме товару: продукти, що використовуються для годівлі тварин: L-Lysine Sulphate min 70% (L-лізин сульфат 70%), у вигляді світло-коричневого або коричневого порошку із специфічним запахом Використовується для балансування раціонів тварин за вмістом лізину. Фасування мішки по 25 кг. Фактура та контрактна вартість 815 дол. США/МТ, умови поставки FOB CN XINGANG, - 88020,0 дол. США без ПДВ з врахуванням ваги даного товару 815,0 дол. США/МТ, з цін виробника 745,0 дол. США/МТ, з цін зовнішнього ринку від 580,0 дол. США/МТ.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню, а виявлені в ході митного контролю розбіжності у поданих документах пояснені листами позивача від 18.01.2023 №64/22, від 18.01.2023 б/н.

Так, листом від 18.01.2023 №64/22 позивач пояснив, що виробником та постачальником товару є MEIHUA GROUP INTERNATIONAL TRADING (HONG KONG) LIMITED, до складу якої входить провідна фабрика з виробництва амінокислот XINJIANG MEIHUA AMINO ACID CO., LTD. Зазначене підтверджується листом продавця товару від 19.01.2023, який стверджує, що виробник товару є його дочірнім підприємством.

Таким чином, пояснюється розбіжність у найменуванні між виробником та продавцем товару. Тобто, MEIHUA GROUP INTERNATIONAL TRADING (HONG KONG) LIMITED та XINJIANG MEIHUA AMINO ACID CO., LTD є однією компанією, а тому між ними відсутні будь-які угоди, що стосуються оцінюваного товару. У зв`язку з цим на запит митниці декларант не надав договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість яких визначається, оскільки такий правочин не укладався, тобто відсутній.

Щодо розбіжностей у вартості товару, зазначеної у копії митної декларації країни відправлення та вартості товару, зазначеної в інвойсі суд зазначає, що лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною 1 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість. Натомість, митна декларація країни відправлення відповідно до частини 3 статті 53 МК України є документом, який митний орган вправі додатково витребувати з метою усунення розбіжностей, підробки чи неточності виявлених у документах, які підтверджують митну вартість та вказані у частині 1 статті 53 МК України.

Таким чином, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Відповідач не взяв до уваги пояснення позивача у листі від 18.01.2023 №64/22 про те, що згідно з декларацією країни відправлення від 17.11.2022 вартість усієї партії товару (108 тонн) становить 556 649,28 юань з урахуванням курсу валюти країни відправлення щодо долара США на дату складення такої митної декларації.

Щодо зазначення в проформі від 30.09.2022 №24 номера контракту 8), відмінного від номера контракту, згідно якого подано до митного оформлення оцінювані товари слід вказати, що дана розбіжність пояснюється помилковим відображенням номера контракту у проформі, номер якого насправді має бути 200920022, а не 8, про що зазначив декларант у листі від 18.01.2023 №64/22. При цьому, така розбіжність не впливає на визначення розміру митної вартості, яка підтверджується також іншими документами.

Також декларантом надано інвойс щодо транспортних витрат від 10.01.2023 №DUS00280 від фірми CF&S, при цьому, згідно коносамента від 20.11.2022 №STJ122200425 морське перевезення здійснювалося фірмою On time shipping line limited.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що згідно з п. 1.1.1 договору на експедування №CFS2022/04/27 від 28.04.2022 експедитор зобов`язується саме організувати перевезення товару Клієнта, а не самостійно виконати його. Тому, у даному випадку експедитором було залучено до перевезення вантажу компанію Оn time shipping line limited. Даний договір був наданий митному органу, а також платіжне доручення №467 від 12.01.2023 про оплату послуг такої компанії, про що позивач листом від 18.01.2023 №64/22 пояснив митному органу.

Крім того, згідно п.4.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг вартість послуг зазначається в заявці. Заявку декларантом надано не було.

Як пояснив декларант, такі заявки стосувалися перевезення вантажу наземним транспортом, копії яких додатково надавались митниці.

Також відповідач зазначає, що декларантом не було надано жодних відомостей щодо вартості страхування та навантаження оцінюваних товарів при перевезенні автомобільним транспортом. Однак таке твердження не відповідає дійсності.

Відповідачу додатково у всіх випадках надавались довідки перевізника товару наземним транспортом про вартість такого перевезення. У таких довідках перевізники вказували, що страхування товару не здійснювалось.

Крім того, митному органу додатково було надано лист Литовської компанії CF&S Lithuania UAB від 18.01.2023, з якого вбачається, що страхування вантажу під час морського перевезення, перевантаження з контейнера на склад і зі складу в вантажівки в порту Клайпеда не здійснювалось.

Також, умови поставки FOB Інкотермс 2020 не передбачають обов`язкове страхування вантажу.

За таких обставин страхування товару з моменту вибуття зі складу покупця та до моменту перетину державного кордону України не здійснювалось, а тому на запит митниці декларант не надав документи про страхування товару, а надав вищезазначені довідки та пояснення, до яких жодних зауважень висловлено митним органом не було.

Щодо додаткового зауваження митниці, що в наданій декларантом довідці про транспортні витрати не надано жодних відомостей щодо вартості навантаження оцінюваних товарів слід зауважити, що завантаження на корабель у місті Xingang Китай та його завантаження у місті Клайпеда на транспортні засоби для подальшого транспортування на територію України здійснювала Компанія CF&S Lithuania UAB, а ці послуги були включені та описані у вищезазначеній фактурі № DUS00280 від 10.01.2023.

Тобто, послуги по завантаженню товару у наземні транспортні засоби надавала компанія CF&S Lithuania UAB, а їх вартість була включена до фактури № DUS00280 від 10.01.2023 та в подальшому до заявленої декларантом митної вартості товару.

У зв`язку із цим, зауваження відповідача про відсутність відомостей щодо вартості навантаження оцінюваних товарів є безпідставними.

Крім того, додатково надаючи платіжне доручення про оплату вартості перевезення товару морським транспортом, довідки про вартість перевезення вантажу наземним транспортом, договір з експедитором - CF&S Lithuania UAB, декларант у повному обсязі надав митному органу документи, що містять відомості про вартість перевезення вантажу.

Тобто, вимога про надання транспортних (перевізних) документів виконана декларантом у повному обсязі.

У зв`язку із цим посилання відповідача у листі від 24.02.2023 року № 7.3-15/2188 на ненадання відомостей про вартість навантаження товару є безпідставними.

Таким чином, позивачем було надано вичерпні пояснення щодо висловлених відповідачем сумнівів до поданих ним документів та відомостей, у т.ч. надано додаткові документи та пояснення на усунення таких сумнівів.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів без зазначення, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Зокрема, відповідач вимагав надати за наявності - платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідачу було надано договір купівлі-продажу №20092022 від 20.09.2022 із Специфікацією №2 до нього, із яких чітко вбачається, що предметом поставки є товар - L-лізин сульфат 70% у кількості 108 тонн вартістю 88020,00 дол. США. У проформі №24 від 30.09.2022 зазначений такий самий опис товару, його кількість та вартість, а також міститься посилання на контракт, за яким вона була виписана. Вказана проформа була оплачена у повному обсязі згідно з платіжним дорученням № 24 від 03.11.2022, у якому міститься посилання на контракт та проформу, а також назву товару, який оплачується.

Тобто декларант подав митному органу достатні платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Щодо надання виписки з бухгалтерської документації митний орган не обґрунтував які саме складові митної вартості має підтвердити такий документ. В той же час декларантом на власний розсуд було надано митному органу картку рахунку 632 за 2022 рік від 18.01.2023, у якій міститься інформація про оцінюваний товар, до якої відповідач не висловив жодних зауважень.

Також було додатково надано митниці прайс-лист продавця (виробника) товару від 09.01.2023.

Оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами щодо придбаного товару матеріали справи не містять, то безпідставною є вимога митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Щодо надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Як зазначалось вище, у порядку ч. 8 ст. 55 МК України позивач подав листом від 17.02.2022 №77/23 митному органу завірену копію експертного висновку Львівської торгово-промислової палати № 19-09/104 від 09.02.2023, яким підтверджено контрактну вартість товару (ціну виробника товару), її відповідність цінам, що склалися в країні експорту та на зовнішньому ринку загалом на умовах поставки FOB згідно Інкотермс, тобто без вартості транспортних витрат. Однак ні у листі від 24.02.2023 №7.3-15/2188, ні у відзиві відповідач не висловив до такого висновку жодного зауваження. Тобто, відповідачем не спростовано заявлену декларантом митну вартість.

Отже, вказані митним органом розбіжності у поданих до митного оформлення документах та недоліки в їх оформленні були пояснені декларантом після отримання запиту митного органу, проте залишились поза увагою останнього.

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, відповідачем не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД від 06.12.2022 №UA205140/2022/087899), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння умов поставки товару, де у спірному випадку умови поставки є FOB Xingang, коли до ціни товару не було включено витрат на його транспортування, а у випадку декларування за МД від 06.12.2022 №UA205140/2022/087899 FCA Gdansk, коли вартість товару включала витрати на його транспортування, що підтверджено наданими митницею супровідними документами до цієї митної декларації, зокрема інвойсом від 19.09.2022 №27/5.

Також суд звертає увагу, що митний орган при наступних митних оформленнях визнав заявлену декларантом митну вартість ідентичного товару за ціною, за якою товар був придбаний у того ж самого продавця у даному випадку.

Згідно із проформи-інвойсу № 93 від 28.12.2022 позивач придбав у компанії MEIHUA GROUP INTERNATIONAL TRADING (HONG KONG) LIMITED таку ж саму партію товару (108 тонн) за такою ж самою ціною 815 дол.США за тонну.

Доставка товару в Україну здійснювалась таким же самим способом як і у даному випадку - морським шляхом до порту Клайпеда Литва, потім товар було поділено на п`ять партій та наземним транспортом завезено на митну територію України.

При цьому, вартість перевезення товару морським транспортом до порту Клайпеда у такому випадку була нижчою (11 613,10 євро), ніж у даному (15 253,09 євро).

Для митного оформлення таких партій товару відповідачу було надано митні декларації, зокрема:№ 23UA69U5 від 14.03.2023; № 23UA73U5 від 14.03.2023; № 23UA92U0 від 15.03.2023; № 23UA71U5 від 17.03.2023; № 23UA08U1 від 20.03.2023.

Митна вартість за таким МД була заявлена за основним методом, а до декларацій було долучено практично такий самий пакет документів як і у спірному випадку (з урахуванням додатково наданих, у т.ч. під час дії гарантійних зобов`язань).

При цьому, за такими МД митним органом було визнано заявлену позивачем митну вартість товару та завершено його митне оформлення шляхом випуску товару у вільний обіг.

З наведеного свідчить, що відповідач все ж таки визнав, що позивачем було правильно визначено митну вартість товару за основним методом, що ще раз свідчить про безпідставність її коригування оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 18.01.2023 №UA205050/2023/000013/2, №UA205050/2023/000014/2, №UA205050/2023/000015/2, №UA205050/2023/000016/2, №UA205050/2023/000017/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому ці рішення підлягає скасуванню як протиправні.

Враховуючи те, що спірні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000064, №UA205050/2023/000067, №UA205050/2023/000068, №UA205050/2023/000069, №UA205050/2023/000066 є похідними від оспорюваних рішень про коригування митної вартості, тому їх також слід визнати протиправними та скасувати.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 19773,14 грн та 47000,00 грн орієнтовні витрати на правничу допомогу.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 19773,14 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6715 від 20 березня 2023 року.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 19773,14 грн.

Оскільки позивач на час прийняття рішення не надав доказів понесених витрат на правничу допомогу у сумі 47000,00 грн, які зобов`язувався у позові та у відповіді на відзив надати у порядку та строки, визначені частиною 7 статті 139 КАС України, тому суд розподіл таких витрат на даний час не вирішує.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 18 січня 2023 року №UA205050/2023/000013/2, №UA205050/2023/000014/2, №UA205050/2023/000015/2, №UA205050/2023/000016/2, №UA205050/2023/000017/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000064, №UA205050/2023/000067, №UA205050/2023/000068, №UA205050/2023/000069, №UA205050/2023/000066.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агросеплай (45624, Волинська область, Луцький район, село Великий Омеляник, вулиця Володимирська, будинок 3Б, ) судовий збір у сумі 19773,14 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят три гривні 14 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук