Справа № 420/7005/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7005/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09 березня 2023 року про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 72 відсотків суддівської винагороди судді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві забезпечити здійснення ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 72 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 20 лютого 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2018 р. його звільнено з посади судді у відставку та в подальшому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди діючого судді. Після отримання від ТУ ДСА в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, 28.09.2021 позивач звернувся до Подільського ОУ ПФУ із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, на що отримав відмову. В подальшому судовим рішенням пенсійне управління було зобов`язано здійснити перерахунок довічного грошового утримання позивача на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області. Проте в грудні 2022 р. сума отриманого довічного грошового утримання склала біля 60% винагороди згідно довідки, а в січні 2023 р. лише 50%. У зв`язку із цим позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виправлення помилки та нарахування довічного грошового утримання в розмірі 72% суддівської винагороди. Однак ГУ ПФУ в Одеській області повернуло виконавчі листи та судові рішення із посиланням, що боржником та виконавцем за ними є ГУ ПФУ в м. Києві. Після цього позивач звернувся із відповідною заявою до ГУ ПФУ в м. Києві, на що 24.03.2023 отримав відповідь, згідно з якою розмір його довічного грошового утримання складає 50%, так як за матеріалами пенсійної справи стаж становить 16 років 01 місяць та 15 днів. Позивач наголошує, що його стаж роботи на посаді судді становить більше 31 року, адже на час зарахування до штату суду 19.08.2002, вислуга років на посаді судді вже становила 15 років 05 місяців.

Ухвалою судді від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01.05.2023 до суду від ГУ ПФУ в м. Києві надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, зазначивши, що з метою виконання рішення суду пенсійним управлінням 29.11.2022 в добровільному порядку здійснено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням: з 28.09.2021 в розмірі 50% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) 113508 грн, розмір пенсії з 28.09.2021 становить 56754 грн. Згідно частиною 3 статті 142 в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1798- ІІІ від 21.12.2016 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. За матеріалами пенсійної справи стаж Позивача на відповідній посаді судді складає 16 років 01місяць 15 днів (форма ОК-5) з 26.08.2002 по 11.10.2018. Також відповідач зазначає, що спір між сторонами вирішено у справі № 420/3595/22, а дане звернення позивача є незгодою з рішенням суду по вказаній справі.

Ухвалою суду від 07.06.2023 залучено в якості співвідповідача по справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 за №3008/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Красноокнянського районного суду Одеської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу від 20.11.2018 ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання у розмірі 80% від заробітку.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 11.02.2020 ОСОБА_1 здійснено перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітку, а саме від 56754,00 грн.

Довічне грошове утримання у 2020 році нараховувалося та виплачувалося відповідно до довідки від 27.01.2020 №5-244/20 станом на 01.01.2020 року сума суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання, складає 56754,00 грн., у тому числі: - посадовий оклад 31530,00 грн; - доплата за вислугу років 25224,00 грн.; - доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 0,00 грн; - доплата за науковий ступінь - 0,00 грн; - доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн; - щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII - 0,00 грн.

Позивач 28.09.2021 звернувся до Подільського об`єднаного управління ПФУ із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді. До заяви позивач додав довідку ТУ ДСА в Одеській області від 10.09.2021 №5-3356/21 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 01.01.2021 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні /перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 113508,00 грн.

Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві №61 від 30.09.2021 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » відмовлено у задоволенні заяви від 28.09.2021 щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 10.09.2021 №5-3356/21вх.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 по справі № 420/3595/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30 вересня 2021 року о/р №61 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до заяви про перерахунок від 28 вересня 2021 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві прийняти рішення про перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 28 вересня 2021 року.

При цьому, оскільки, під час прийняття рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, відповідачем не вирішувалось питання визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, а саме в розмірі 72%, суд вважає, що це свідчить про передчасність даної позовної вимоги з огляду на обставини непроведення відповідачем перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці.

На виконання вищезазначеного судового рішення здійснено перерахунок пенсії з 28.09.2021 в розмірі 50% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) 113508 грн.

Розмір пенсії розраховано у відповідності до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус судді», а саме виходячи зі стажу позивача на посаді судді 16 років 01 місяць 15 днів з 26.08.2002 по 11.10.2018.

Позивач, не погоджуючись із обмеженням розміру його довічного грошового утримання судді у відставці 50%, замість застосування розміру 72%, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

На момент виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон № 1402).

Згідно ч.2, 3 ст. 142 Закону України № 1402, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 5 ст. 142 Закону України №1402 визначено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно абзацу 4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ (далі - Закон України №2453-VІ) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону №2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, на час набрання чинності Законом України № 2453-VІ (30.07.2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Відтак, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №592/3694/17.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих та врахування пенсійним управлінням для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача, який надає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, повинно зараховуватися половина строку навчання в вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, а також час роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Також на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, період проходження строкової служби.

Вказані висновки узгоджуються із позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 року у справі № 9901/382/18 провадження № 11-319сап18, у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 року по справі № 607/8578/17, постанові Верховного Суду України у від 06.07.2016 року у справі № П/800/426/14 та ін.

Крім того, на час призначення позивача на посаду судді питання щодо визначення стажу, який давав судді право на звільнення у відставку, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів».

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Суд констатує та звертає увагу на те, в межах справи № 420/3595/2 спір про відсоткове значення такого утримання від розміру суддівської винагороди за Законом № 1402 не вирішувався, а тому посилання ГУ ПФУ у м. Києві на те, що позивач повторно звернувся за вирішенням спору, є необґрунтованими.

Згідно з рішенням Вищої Ради Правосуддя від 27.09.2018 № 3008/0/15-18, ОСОБА_1 з травня 1974 року по травень 1976 року служив у Збройних Силах СРСР, з жовтня 1976 року по серпень 1978 року курсант Одеської спеціальної середньої школи міліції ВМС СРСР, з жовтня 1978 року по березень 1985 року слідчий, старший слідчий слідчого відділення відділу внутрішніх справ Ананіївського райвиконкому Одеської області, з березня 1985 року по листопад 1990 року виконуючий обов`язки заступника начальника, заступник начальника відділу внутрішніх справ Ананіївського райвиконкому Одеської області, з листопада 1990 року по листопад 1993 року старший слідчий Ананіївського районного відділу УМВС України в Одеській області, з листопада 1993 року по червень 1996 року слідчий з особливо важливих справ слідчого управління УМВС України в Одеській області, з червня 1996 року по квітень 1997 року перший заступник начальника Ананіївського РВ УМВС України в Одеській області, з квітня 1997 року по січень 2002 року начальник Котовського МРВ УМВС України в Одеській області, з квітня 2002 року по серпень 2002 року заступник директора з економічної безпеки ЗАТ «Котовська меблева фабрика», з серпня 2002 року по квітень 2008 року суддя місцевого Красноокнянського районного суду Одеської області, з квітня 2008 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області. Верховною Радою України 10 квітня 2008 року обраний суддею безстроково.

Отже, до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню, крім роботи на посаді судді: 1) половина строку навчання; 2) календарний період проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих; 3) стаж роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді (2 роки).

Відтак, до стажу роботи судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, підлягає зарахуванню:

- календарний період проходження строкової військової служби (2 р.);

- час роботи на посадах прокурорів і слідчих (11 р. 5 м.).

При цьому суд враховує, що відповідач не ставить під сумнів право позивача на отримання довічного грошового утримання, а в спорі йдеться лише про те, який відсоток від розміру суддівської винагороди підлягає застосуванню.

Натомість судом встановлено, що стаж позивача на посаді судді дорівнює 16 р. 01 м. 15 д. (безпосередньо на посади судді) + 2 роки військової служби + 11 р. 5 м. часу роботи на посадах слідчих, а всього 29 р. 6 м. У зв`язку із чим довічне утримання складає 50% + 18% = 68% відповідного грошового забезпечення працюючого судді, згідно отриманої позивачем довідки.

При цьому стаж роботи на посаді в.о. заступника начальника - заступника начальника відділу внутрішніх справ Ананіївського райвиконкому Одеської області, першого заступника начальника Ананіївського РВ УМВС України в Одеській області, першого заступника начальника Ананіївського РВ УМВС України в Одеській області, начальника Котовського МРВ УМВС України в Одеській області, заступника директора з економічної безпеки ЗАТ «Котовська меблева фабрика», а також навчання у школі міліції - не входить до зарахування до стажу, який дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів (тоді як позивач врахував навчання у середньому навчальному закладі), календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих (тоді як позивач врахував стаж роботи не на посаді слідчого, а на посадах начальника відділу, заступника начальника відділу тощо, що не є тотожним посаді слідчого або прокурора).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги" затверджено "Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку" та внесено до постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, від 23.07.2014 №280 та від 11.05.2017 №312 відповідні зміни, згідно яких, іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Таким чином, оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, позовні вимоги щодо перерахунку пенсії пред`являється безпосередньо до пенсійного управління за місцем проживання пенсіонера.

Відтак, в межах вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати ефективний спосіб захисту порушеного права, зобов`язавши ГУ ПФУ в Одеській області забезпечити дотримання гарантій, пов`язаних з виплатою довічного грошового утримання судді у відставці, врахувавши висновки суду в цьому рішенні, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст. 3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену в листі № 2600-0202-8/42899 від 09 березня 2023 року, у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 68% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3356/21 від 10 вересня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 20 лютого 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк