Справа № 200/3276/23
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 серпня 2023 року Справа №200/3276/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , з вимогами:

- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_2 №200 від 19.02.2023, яким призначено службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли порушенню військової дисципліни, а також встановлення ступеню вини солдата ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №200 від 19.02.2023, яким призначено службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли порушенню військової дисципліни, а також встановлення ступеню вини солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним акт службового розслідування від 01.03.2023 про встановлення причин та умов, які сприяли відсутності на службі солдата ОСОБА_1 , яким встановлено факт самовільного залишення частини;

- скасувати акт службового розслідування від 01.03.2023 про встановлення причин та умов, які сприяли відсутності на службі солдата ОСОБА_1 , яким встановлено факт самовільного залишення частини;

- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.03.2023 «Про результати проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 »;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.03.2023 «Про результати проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 »;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячну премію за лютий 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.07.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду із означеною позовною заявою.

Від позивача на адресу суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 14.07.2023 про залишення позовної заяви без руху. До вказаної заяви позивачем додано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивач посилався на обмеження та перешкоди, які встановлені під час особливого правового режиму (військового стану), проходження позивачем військової служби та на той факт, що позивач є військовослужбовцем. Звертав увагу, що не міг отримати інформації щодо підстав позбавлення його премії та додаткової винагороди, що є предметом спору у даній справі. Жодних документів чи наказів, чи їх копій позивач з моменту винесення спірних наказів, тобто з 19.02.2023 по 15.06.2023 не отримував. Лише листом військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 року за №7270/2525 позивач отримав матеріали службового розслідування та спірні накази, які стали причиною позбавлення премії та додаткової винагороди позивача, та оскаржуються у цій справі. Зазначає, що тривалість лікування та не надання відповідачем інформації зумовило порушення строку звернення до суду. Також зазначає, що за заявою особи процесуальний строк, встановлений судом, продовжується, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Вирішуючи питання наявності підстав для визнання поважними причин пропуску звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 122 КАС України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу положень ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, з позовною заявою про скасування наказів №200 від 19.02.2023, №122 від 01.03.2023, скасування акту від 01.03.2023 та зобов`язання сплатити щомісячну премію, позивач звернувся 28.06.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої посилався, крім іншого, на введення воєнного стану в Україні.

Суд не приймає до уваги вказані пояснення, зважаючи на наступне.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, суд зазначає, що заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Щодо посилання позивача на введення воєнного стану, що на його думку є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.12.2022 у справі №990/102/22, зауважила, що обставина повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд враховує, що Верховний Суд в Постанові від 10.01.2023 у справі 640/3489/21 зазначив про таке:

"введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обставини, на які посилається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки не перешкоджали зверненню до суду в установлений строк. Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.

Також, в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався лише після отримання листа військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 за №7270/2525 та матеріалів службового розслідування, спірних наказів.

Зазначає, що перебував на тривалому лікуванні з 28.03.2023 по 26.04.2023, що також позбавило можливості вчасно звернутись до суду з чим позовом.

Суд зазначає, що строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького окладу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" встановлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Варто відмітити, що додаткова винагорода є щомісячним платежем, а тому, про припинення її виплати позивач повинен був дізнатися, отримавши грошове забезпечення за місяць, в якому застосоване дисциплінарне стягнення.

У позовній заяві позивач зазначає, що не знав про застосування до нього дисциплінарного стягнення, оскільки відповідач не ознайомив його із спірними наказами, та позивача не було відомо про проведення службового розслідування.

Втім, такі доводи позивача є хибними, оскільки, отримавши грошове забезпечення разом із виплатою додаткової винагороди у сумі 30000,00 грн у одному місяці, та у значно меншому розмірі, тобто без цієї винагороди, у наступному місяці, позивач повинен був дізнатися, що стало підставою для позбавлення його додаткової винагороди.

В матеріалах справи міститься копія відпускного квитка від 27.03.2023 №7270/1454, відповідно до якого позивач був звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 днів з 28.03.2023.

Тобто, через три тижня після закінчення службового розслідування, а тому вказана обставина не може бути належним доказом поважності причин пропуску звернення до суду. Інших доказів перебування на лікуванні, або таких, які суттєво унеможливлювали своєчасне звернення до суду позивачем не надано.

Жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, позивачем не зазначено і доказів на їх підтвердження в матеріалах справи відсутні.

Щодо посилання позивача на карантинні заходи, суд зазначає наступне.

Законом України від 18.06.2020 № 731-IX (чинний з 17.07.2020) п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено у наступній (новій) редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином."

Отже, вказана норма передбачає поновлення процесуальних строків виключно у зв`язку із їх пропуском з причин, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, доказів поширення на позивача карантинних обмежень, які перешкоджали вчасному зверненню з даним позовом, суду не надано.

Відтак, триваюча пасивна поведінка позивача щодо не вчинення дій для реалізації свого права не свідчить про існування таких обставин, які перешкоджали позивачу дізнатися про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При зверненні до суду позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, позивачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява вважається поданою без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України має бути повернута позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст.169 КАС України).

Згідно ч. 8 цієї статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі Електронний суд.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька