Справа № 372/2439/23
Суддя: Висоцька Г. В.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2439/23
Провадження № 2-а-25/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №43 від 22.02.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. 02.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із скаргою на вказану постанову. 29.05.2023 року йому стало відомо, що 07.03.2023 року рішенням ВК Обухівської міської ради №97 йому відмовлено у скасуванні постанови №43 та роз`яснено право звернутись до суду. Вказане рішення йому не направлялось, дата засідання також не повідомлялась. Зі змісту постанови від 22.02.2023 року вбачається, що позивачем не здійснювалось прибирання снігу за адресою АДРЕСА_1 . Дане порушення належними та допустимими доказами не підтверджено. Правила благоустрою на території населених пунктів ніким не доведено не було.

Ухвалою судді від 01.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом(повідомленням) сторін у справі.

06.07.2023 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив наступне. 10.03.2023 року та 12.04.2023 року позивачу направлено копію рішення №97 про відмову у скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивач здійснює підприємницьку діяльність та орендує підвальне приміщення за адресою АДРЕСА_1 , та не виконував вимоги Правил благоустрою та не здійснював прибирання снігу на території, у зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення №1506 за ст. 152 КУпАП та зазначено про порушення пп.2 п.7 р VI Правил благоустрою.

Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

За приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Судом встановлено, що постановою №43 від 22.02.2023 року адміністративною комісією Обухівської міської ради Київської області притягнуто ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

02.03.2023 року вважаючи постанову неправомірною позивач звернувся до відповідача із скаргою.

Відповіді позивач не отримав.

29.05.2023 року із телефонної розмови позивачу стало відомо про наслідки розгляду його скарги, а саме: 07.03.2023 року рішенням ВК Обухівської міської ради №97 відмовлено в скасуванні постанови та роз`яснено право на звернення до суду.

Вказане рішення позивач не отримував.

Судом встановлено, що рішенням Обухівської міської ради № 400-14-VІII від 01.10.2021 року затверджено Правила благоустрою населених пунктів Обухівської міської територіально громади, контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозбереження, транспорту, будівництва та архітектури та заступника міського голови.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних», зазначені вище Правила оприлюднені на офіційному сайті Обухівської міської ради Київської області.

Отже твердження позивача щодо не доведення до його відома Правил благоустрою є необґрунтованими.

Оскаржуваною постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів).

Позивач здійснює підприємницьку діяльність та орендує підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до р. VII Правил благоустрою населених пунктів Обухівської міської ради, додатком до яких визначено «Межі утримання прилеглих територій підприємств, установ, організацій наведено у додатку до цих Правил», згідно п. 5 яких визначено, що суб`єкти господарювання, що експлуатують об`єкти побутового обслуговування, громадського харчування, авторемонтних майстерень, магазинів, ринків, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності зобов`язані утримувати прилеглу територію (20 м від межі земельної ділянки, що надана у власність або користування, та до проїжджої частини вулиці) у належному стані, зокрема своєчасно очищувати від снігу.

У зв`язку з тим, що Позивач не виконував вимоги Правил благоустрою та не здійснював прибирання снігу на території, Комунальним підприємством Обухівської міської ради «Обухівська міська варта» складено протокол про адміністративне правопорушення.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Щодо змісту постанови, в якій зазначені порушення Правил благоустрою населених пунктів, зафіксовано факт правопорушення, а саме фотофіксація, зокрема вбачається, що не було здійснено прибирання снігу (Власники, балансоутримувачі або особи, які утримують території населених пунктів, зобов`язані: прибирати сніг негайно (від початку снігопаду) для запобігання утворенню накату)), а тому зазначене адміністративне правопорушення Позивача підпадає під дію ст. 152 КУпАП та відповідно під дію Правил благоустрою, оскільки Позивач орендує підвальне приміщення по вул. Каштанова, буд 13- А, міста Обухів.

Згідно ст. 152 КупАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, позивач не погоджуючись з даною постановою, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього з грубим порушенням вимог КУпАП у його відсутність, а оскаржувана ним постанова адміністративної комісії від 22.02.2023 року винесена відповідачем без його участі, чим було грубо порушено його права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу, він не містить відмітки про роз`яснення позивачу прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП чи відмітки про відмову позивача від підпису про ознайомлення з його правами та обов`язками. Більш того, в протоколі не міститься запису про відмову позивача у наданні пояснень та в отриманні протоколу, замість відповідально запису кульковою ручкою проставлено прочерк.

Таким чином, при складенні протоколу інспектором не дотримані наведені вище вимоги КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед іншого такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (стаття 283 КУпАП).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що під час відсутності особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, останню може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а.

Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Отже, відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення без доказів належного сповіщення позивача про час і місце її розгляду, що позбавило позивача можливості скористатися правами, визначеними частиною першою статті 268 КУпАП під час розгляду справи.

З огляду на це, суд приходить до висновку про порушення відповідачем принципу належного урядування при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Дійшовши до такого висновку суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Таким чином, несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такою, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Саме так наголошував Верховний Суд у постановах від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 17 червня 2020 року у справі № 712/10440/16-а.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що винесена відповідачем постанова щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім того, згідно з приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд у разі скасування рішення суб`єкта владних повноважень закриває справу про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати стягнути з відповідача.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 9, 152, 218, 245, 251, 252, 254, 283, 286, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 162, 229, 241-246, 250, 251, 262, 268, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Обухівської міської ради Київської області №43 від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька