Справа № 260/4810/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/4810/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - не з`явився,

відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, представник - Ярошенко А.С.,

третьої особи: ОСОБА_2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 20 липня 2023 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 , яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 134048,09 грн. в порядку, передбаченому ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 не виплачену різницю гарантованої суми вкладу, як вкладника ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014 року у розмірі 134048,09 грн.;

- стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що 26.09.2014 року між позивачем та ПАТ "Банк "Київська Русь" укладено Договір банківського вкладу №37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014 року відповідно до якого позивачем, як вкладником, було розміщено на депозитному рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти у формі депозиту в сумі 12000,00 доларів США з моментом повернення 26.12.2014 року.

13.02.2015 року між ОСОБА_2 , як позичальником, та ПАТ "Банк "Київська Русь", як кредитором, укладено кредитний договір №441/02-15-УВ-ДЗ1 від 13.02.2015 року відповідно до якого позичальником отримано грошові кошти у формі кредиту у загальному розмірі 290000,00 грн.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №441/02-15-УВ-Д31 від 13.02.2015 року між ПАТ "Банк "Київська Русь", як заставодержателем та громадянкою ОСОБА_1 , як заставодавцем, укладено договір застави №441/02-15-УВ-Д32 відповідно до якого остання передала в заставу з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №441/02-15-УВ-Д31 від 13.02.2015 року майнові права за Договором банківського вкладу № 37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014 року, які, зокрема, полягали у праві заставодавця повернення вкладу в сумі 12000,00 доларів США та сплати нарахованих на вклад процентів в порядку та в строки, визначені договором банківського вкладу.

З початком процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" у позивачки, як вкладника банку, який є учасником системи гарантування вкладів фізичних осіб, виникло право на отримання гарантованої суми виплат грошових коштів за рахунок Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим позивачка звернулася із відповідною заявою до банку.

В подальшому, позивачку повідомлено, що грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в сумі 12000,00 доларів США, які розміщені на підставі Договору банківського вкладу №37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014 року заблоковані з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №441/02-15-УВ-Д31 від 13.02.2015 року, а гарантована сума може бути виплачена тільки після повного виконання таких зобов`язань.

ОСОБА_2 було надіслано ПАТ "Банк "Київська Русь" довідку від 24.03.2016 року за №1825/42 відповідно до якої позичальника було повідомлено, що заборгованість перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором №441/02-15-УВ-Д31 від 13.02.2015 року погашена у повному розмірі.

ПАТ "Банк "Київська Русь" було знято заборону на відчуження грошових коштів, що належать майновому поручителю ОСОБА_1 та перебували в заставі банку по зобов`язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором №441/02-15-УВ-Д31 від 13.02.2015 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) №49174020 від 15.03.2016 року та було направлено на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо вкладника ОСОБА_1 , як особи, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за вихідним номером №1563/43 від 15.03.2016 року, а також матеріали, що підтверджують факт погашення заборгованості та зняття заборони на грошові кошти на вкладному (депозитному) рахунку за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу) від 29 січня 2015 року.

04.03.2016 року позивачем було направлено на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про виплату коштів за банківським вкладом із зазначенням всіх реквізитів заявника, а також обставин справи з приводу повного погашення кредиту.

06 травня 2016 року на адресу позивача Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було направлено листа з проханням надання фонду для ідентифікації клієнта копії її паспорта та картки платника податків (ідентифікаційного коду). Відповідні документи були направлені позивачем на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте, відповідні кошти ОСОБА_1 не були виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується листом фонду від 23.08.2016 року. Відповідно до вказаного листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в переліку, що був переданий до Фонду уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" присутня інформація про вклади ОСОБА_1 , а за звітами банків-агентів, відшкодування було виплачено 18.06.2015 року.

Дійсно, 18.06.2015 року позивачу було виплачено частину коштів за її вкладами на загальну суму 65952,13 грн., у зв`язку з цим ОСОБА_2 повторно звернувся до ПАТ «БАНК «Київська Русь» із заявою, що надання роз`яснення про причини не виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми та отримав довідку від 01.02.2017 року №499/42 відповідно до якої відповідач повідомив про наявну заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №441/02-15-УВ-ДЗ1 від 13.02.2015 року у розмірі 54264,06 грн. та відповідний розрахунок заборгованості станом на 26.01.2017 року.

Позивач у квітні місяці 2017 року повторно звернувся до відповідача з письмовою вимогою-претензією про виплату залишку грошових коштів, які розміщенні на її депозитному рахунку, проте, станом на дату звернення до суду, відповіді на вказану вимогу від відповідача не отримано, що змушує позивача звернутися для врегулювання спору до суду.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та зокрема зазначив, що в порушення частини першої ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_1 протягом 30-денного терміну з дня опублікування відомостей про ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» (тобто з 17.07.2015 по 16.08.2015) не звернулася до Уповноваженої особи ФГВОФ на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» з грошовим вимогами до Банку на залишок коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_2 згідно договору банківського вкладу № 37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014. За вказаних вище обставин, на виконання частини першої ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» будь-які кредиторські вимоги ОСОБА_1 вважаються погашеними.

Представник відповідача вважає, що у ОСОБА_1 відсутні залишки коштів не виплачені їй Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на виконання частини першої ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач та його представник в жодне судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в повному обсязі .

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вказане, заслухавши думку представника відповідача, суд вважає, що вжито всіх заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання та не вбачає причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 26.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір банківського вкладу № 37 «Щедра осінь 2014», відповідно до якого Позивачем як вкладником було розміщено на депозитному рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 12000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 26.12.2014 року.

Відповідно до п.2 договору банківського вкладу №37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014 року, після закінчення строку дії вказаного договору сума вкладу перераховується на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_3

13.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено кредитний договір №441/02-15-УВ із наданою сумою кредиту в розмірі 290000,00 грн.

13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір застави майнових прав №441/02-15-УВ-Д32.

Відповідно до розділу «Терміни договору» та п.1.1. розділу І договору застави майнових прав №441/02-15-УВ-Д32 від 13.02.2015 року, в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №441/02-15-УВ від 13.02.2015 року, ОСОБА_1 було передано майнові права по договору банківського вкладу за яким вона має право вимоги до ПАТ «Банк «Київська Русь» на повернення суми депозити в сумі 12000,00 доларів США з нарахованими відсотками в строки, визначені договором банківського вкладу.

19.03.2015 року виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», строком на три місяці з 20.03.2015р. до 19.06.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду для її здійснення.

16.07.2015 року правління НБУ видало постанову № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк «Київська Русь» з 17.07.2015.

17.07.2015 року виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи»

13.01.2016 року на виконання п.8 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Банком було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог - здійснено часткове погашення тіла кредиту за кредитним договором ОСОБА_2 №441/02-15-УВ від 13.02.2015 в сумі 83 089,84 грн. та нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 16 014,45 грн., а всього на суму 99 104,29 грн. за рахунок грошових коштів, розміщених ОСОБА_1 за договором банківського вкладу № 37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014. Вказане підтверджується листом Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» від 24.03.2016

09.02.2016 року ОСОБА_2 через касу ПАТ «Укргазбанк» вніс 206910,16 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 441/02-15-УВ від 13.02.2015.

04.03.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату коштів за банківським вкладом, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 було виконано звої зобов`язання за кредитним договором.

06 травня 2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що для здійснення виплати суми відшкодування, слід додатково до заяви надіслати до фонду копії РНОКПП та паспорту громадянина України ОСОБА_1 .

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних відносин.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 4452-VIІ Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч.2 ст.77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до п.16 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI називається тимчасовою адміністрацією.

Згідно з ч.2 ст.34 Закону №4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Частини 3, 5 цієї статті також передбачають, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За правилом ч.3 цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Аналіз наведених положень Закону №4452-VI у їхньому логічному зв`язку дає підстави для висновку про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб способом забезпечення фізичній особі, яка на момент ухвалення рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включно з нарахованими відсотками, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 гривень. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин:

1) ухвалення Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних;

2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати;

3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн;

4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування;

5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників;

6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Тобто, однією з умов виникнення у фізичної особи права на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є наявність на дату ухвалення Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних відкритого банківського рахунку (вкладу) відповідно до договору, укладеного між банком та фізичною особою.

Відповідно до ст.2 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Пункт 3 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI визначає вклад як кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пункт 4 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI закріплює, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. При цьому вкладником вважається саме та особа, яка має відкритий на своє ім`я рахунок у банку.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 815/2490/15, від 10.04.2019 у справі № 826/2471/16, від 23.04.2019 у справі № 826/12815/15, від 05.03.2019 у справі № 826/19563/15, від 20.03.2019 у справі № 826/21126/15, від 09.01.2020 у справі № 813/4448/15, від 01.03.2021 у справі № 819/359/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом неплатоспроможного банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; переліки рахунків осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане.

Тобто, станом на дату складення уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк «Київська Русь» переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (який виступав у якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 441/02-15-УВ від 13.02.2015 згідно договору застави майнових прав № 441/02-15-УВ-Д32 від 13.02.2015) у вказаному переліку був відсутній.

Залишок коштів по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 на виконання п. 4 частини першої ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягав би задоволенню у 4-ту чергу кредиторських вимог ПАТ «Банк «Київська Русь», оскільки, на виконання п. 54 частини першої ст. 2 вказаного вище Закону, ОСОБА_1 мала документально підтверджені вимоги до банку-боржника щодо його майнових зобов`язань та вважалася кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь».

Частино 5 ст.45 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Однак, суд констатує, що в порушення ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_1 протягом встановленого строку з дня опублікування відомостей про ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» (тобто з 17.07.2015 по 16.08.2015) не звернулася до Уповноваженої особи ФГВОФ на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» з грошовим вимогами до Банку на залишок коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_2 згідно договору банківського вкладу №37 «Щедра осінь 2014» від 26.09.2014.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних вище обставин, на виконання частини першої ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» будь-які кредиторські вимоги ОСОБА_1 вважаються погашеними, відтак підстав для задоволення позову відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк