Справа № 629/3762/23
Суддя: ЦЕНДРА Н. В.
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3762/23
Провадження№2-а/629/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., адвоката Соколик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, третя особа інспектор Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Куштим Владислав Олегович про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 06 липня 2023 року на нього інспектором Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Куштим В.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія EAC №7288809 за порушення ст.126 ч.2 КУпАП, якою передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Позивач вважає, що постанова є протиправною, та підлягає скасуванню, оскільки 06 липня 2023 року він не керував транспортним засобом трактором CASE MX 310, а вказаний трактор перебував на узбіччі на аварійній зупинці в с.Смирнівка по вул.Миру, біля буд.24, при цьому були дотримані вимоги правил дорожнього руху України, щодо позначення місця аварійної зупинки відповідним знаком на встановленій відстані. Механізатор - ОСОБА_2 , який безпосередньо керував вказаним трактором був вимушений поїхати за запасними частинами. Тому на прохання механізатора позивач перебував поряд з транспортним засобом та спостерігав за його безпекою та цілісністю. За фактом аварійної зупинки на підприємстві проводиться службова перевірка. В цей час до нього під`їхали співробітники поліції, на вимогу яких позивач пред`явив свої документи. Поліцейський не проінформував позивача про конкретну причину вимоги на пред`явлення ним посвідчення водія та інших документів, оскільки позивач не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушень, інших підстав для перевірки документів у інспектора не було. Незважаючи на це, поліцейським відносно позивача складено оскаржувану постанову. Коли до них під`їхав механізатор, який пред`явив всі необхідні документи то співробітники поліції ніяк не відреагували на вказаний факт. Позивач стверджує, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував поряд з ним, на узбіччі. А тому оскаржувану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, тому просить скасувати вказану постанову.

19.07.2023 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.07.2023 представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області, направив відзив, в якому просив відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що згідно відеозапису трактор CASE MX 310 рухався по дорозі, а не перебував на узбіччі на аварійній зупинці. Після чого поліцейськими був застосований звуковий сигнал, який вказував позивачу вимогу зупинитись. Також вбачається, що коли поліцейські наближалися до трактора, він перебував у заведеному стані, що спростовує твердження позивача. Крім того, з відеозапису позивачем було чітко зазначено що він їхав на поле, що підтверджує факт керування транспортним засобом. Так позивачем було порушено п.п. а, п.2.4 ПДР України, оскільки під час перевірки документів на транспортний засіб, позивач не мав при собі відповідні документи. Також інспектором були роз`ясненні права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які передбаченні ст.268 КУпАП. Інспектор діяв правомірно в межах діючого законодавства.

31.07.2023 року від третьої особи інспектора Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Куштим В.О. надійшли пояснення, згідно яких просив відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з відеозапису трактор CASE MX 310 рухався по дорозі, а не перебував на узбіччі на аварійній зупинці. Після чого поліцейськими був застосований звуковий сигнал, який вказував позивачу вимогу зупинитись. Також вбачається, що коли поліцейські наближалися до трактора, він перебував у заведеному стані, що спростовує твердження позивача. Крім того, з відеозапису позивачем було чітко зазначено що він їхав на поле, що підтверджує факт керування транспортним засобом. Так позивачем було порушено п.п. а, п.2.4 ПДР України, оскільки під час перевірки документів на транспортний засіб, позивач не мав при собі відповідні документи. Також ним були роз`ясненні права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які передбаченні ст.268 КУпАП. Він діяв правомірно в межах діючого законодавства.

01.08.2023 до суду від ОСОБА_1 та його представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що позивач має намір скористатися правами наданими ст. 163 КАС України та подати відповідь на відзив.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАСУ, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 269 КАС України, відповідно до яких у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є лише позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив), суд не вбачав підстав для відкладення розгляду справи та продовжив розгляд справи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позицію викладену у відзиві підтримує в повному обсязі.

Представник Лозівського РВП ГУНП в Харківській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на його необґрунтованість.

Третя особа інспектор Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Куштим В.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях, також повідомив, що під час патрулювання працівниками поліції був зупинений трактор CASE MX 310 з культиватором який перевищував допустимі габарити по проїзду на автодорозі без супроводження та відповідного дозволу. На пропозицію працівника поліції надати посвідчення водія, документи на трактор, ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія знаходиться дома. Після того, як ОСОБА_1 привіз посвідчення водія, було встановлено, що він не має категорії на керування даним трактором, а має категорію, яка дає право на керування трактором меншої потужності.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлене наступне.

06 липня 2023 року інспектором Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Куштим В.О. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія EAC №7288809 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 3140 Закону України «Про національну поліцію» , поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху,

правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і четверта статті 126).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України " Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції No1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пункт 2.1. а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що в якості доказу порушення позивачем правил дорожнього руху надано відеозапис з бодікамери поліцейського.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У Постанові ВС від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, Суд зазначив, що він неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.[13]

З огляду на викладене, всупереч доводам представника позивача, суд вважає наданий третьою особою відеозапис належним та допустимим доказом у справі, оскільки він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому відсутність в постанові серії EAC №7288809 повідомлення про використання технічного засобу (при наявності на відеозапису повідомлення ОСОБА_1 працівником поліції про те, що ведеться відео зйомка), номеру камери та на який засіб фіксувався відеозапис та електронного підпису вказаного відеозапису, жодним чином не призвело до порушення прав і свобод правопорушника і не вплинуло на справедливість судового розгляду в цілому, у зв`язку з чим, суд вважає доводи представника позивача про недопустимість відеозапису необґрунтованими.

З відеозапису події, який був наданий інспектором ВРПП Куштим В.О., вбачається, що під час патрулювання працівниками поліції, за допомогою спеціального звукового сигналу, був зупинений трактор CASE MX 310 з культиватором, під керуванням ОСОБА_1 , який перевищував допустимі габарити по проїзду на автодорозі без супроводження та відповідного дозволу. Після того, як ОСОБА_1 вийшов з трактору, він повідомив, що є водієм та переганяє трактор з одного поля на інше. На вимогу працівників поліції надати відповідні документи, ОСОБА_1 пояснив що документів при собі не має, та що документи на трактор знаходяться у іншої особи, а посвідчення водія знаходиться дома. Після того, як ОСОБА_1 привіз посвідчення водія та працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 не має відповідної категорії, яка дає право керування даним трактором, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_1 не керував трактором, а трактор перебував на узбіччі на аварійній зупинці, спростовуються наданим до суду віеозаписом, згідно якого судом встановлено, що 06 липня 2023 року о 10 год. 52 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CASE MX 310, реєстраційний НОМЕР_1 , не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Що до доводів позивача про те, що йому не були роз`яснені його права, то вони спростовуються відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Наявність в матеріалах справи відеозапису, який підтверджує факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про доведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Таким чином твердження позивача та його представника про порушення поліцейським прав Мерцалова В.В. та вимог КУпАП при складанні постанови про накладення на останнього адміністративного стягнення, є необґрунтованими та не підтверджені доказами.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909

Отже з підстав норм права, вбачається, що поліцейським як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення ОСОБА_1 ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив вірний висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що постанова поліцейського від 06.07.2023 серії ЕАС №7288809 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222,247,251,258,268,276,280,283,287,288 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, третя особа інспектор Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Куштим Владислав Олегович про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Постанову від 06.07.2023 серії ЕАС №7288809 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 2 КУпАП - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5.

Лозівський РВП ГУНП в Харківській області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.7.

Третя особа: інспектор ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Куштим Владислав Олегович, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.7.

Суддя Наталія ЦЕНДРА