Справа № 120/5522/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 р. Справа № 120/5522/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 20.10.1980 по 11.05.1981, з 17.08.1983 по 30.09.1985, з 15.10.1985 по 14.08.1988 та з 01.09.1988 по 21.03.1989 та зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди до трудової діяльності позивача та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого періоду з 21.10.2020.

Як зазначає позивач, 27.01.2021 він звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії, однак листом від 02.09.2022 за № 7164-6550/Б-02/8-0200/22 пенсійний орган надав відмову.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується, а тому звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 160-161 КАС України. Так, судом встановлено, що позивач звернувся з позовом з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. Відтак позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду клопотання (заяви) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

29.05.2023 поштою до суду надійшла заява позивача про поновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому суд задовольнив клопотання позивача та поновив йому строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

16.06.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, тоді як отримання ним листа від пенсійного органу у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії.

Водночас суд зазначає, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду вже було предметом розгляду у цій справі і йому надано належну оцінку в ухвалі суду від 31.05.2023. Суд не вбачає підстав для відступу від зроблених висновків та повторного перегляду вказаного питання, а тому заявлене клопотання визнається таким, що задоволенню не підлягає.

19.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що страховий стаж до 01.01.2004 органами Пенсійного фонду України зараховується на підставі належно оформлених записів трудової книжки, а після 01.01.2004 відповідно до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з урахуванням сплати страхових внесків.

Відповідач вказує на те, що позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком з 21.20.2020. Відповідно до позовних вимог позивач просить зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 20.10.1980 по 11.05.1981, з 17.08.1983 по 30.09.1985, з 15.10.1985 по 14.08.1988 та з 01.09.1988 по 21.03.1989. Разом з тим ці періоди вже зараховані до страхового стажу позивача з моменту первинного призначення пенсії.

11.07.2023 поштою до суду надійшла відповідь на відзив, однак в силу положень ч. 3 ст. 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та не бере до уваги під час ухвалення рішення по суті відповідь позивача на відзив.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком з 21.10.2020, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку із зміною надбавки.

Листом від 02.09.2022 за № 7164-6550/Б-02/8-0200/22 пенсійний орган повідомив, що 27.07.2021 до Відділу обслуговування громадян № 11 (сервісний цент) позивачем подана заява про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 12.07.2021 за №№ 2312, 2313, 2314 та 2315, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча". Оскільки подані довідки не підтвердженні первинними документами, підстави для їх врахування відсутні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 20.10.1980 по 11.05.1981, з 17.08.1983 по 30.09.1985, з 15.10.1985 по 14.08.1988 та з 01.09.1988 по 21.03.1989, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Звертаючись з цим позовом до суду позивач зазначає, що відповідач відмовляється зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 20.10.1980 по 11.05.1981, з 17.08.1983 по 30.09.1985, з 15.10.1985 по 14.08.1988 та з 01.09.1988 по 21.03.1989.

Водночас у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що зазначені періоди зараховані до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком стажу, доданим до відзиву.

Перевіряючи доводи відповідача в цій частині суд встановив, що згідно з довідкою форми "РС-право" позивачу зараховані до страхового стажу такі періоди його трудової діяльності:

- з 20.10.1980 по 11.05.1981 0 років 6 місяців 22 дні;

- з 17.08.1983 по 30.09.1985 2 роки 1 місяць 14 днів;

- з 15.10.1985 по 14.08.1988 2 роки 10 місяців 0 днів;

- з 01.09.1988 по 21.03.1989 0 років 6 місяців 21 день.

Відтак позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди роботи до страхового стажу задоволенню не підлягають, адже право позивача у цій частині не є порушеним.

Разом з тим суд бере до уваги, що 27.07.2021 позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 12.07.2021 за №№ 2312, 2313, 2314 та 2315, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", однак отримав відмову у зв`язку з тим, що подані довідки не підтвердженні первинними документами.

Водночас врахування таких довідок впливає на обчислення розміру призначеної позивачу пенсії, що і стало фактичним приводом звернення позивача до суду, не дивлячись на помилкове обрання ним способу захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відтак суд вважає за необхідне надати оцінку вищевказаним обставинам та зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону № 1788-XII визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Наведені правові норми дають підстави зробити висновок, що за бажанням пенсіонера пенсія може обчислюватися з урахуванням заробітку за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв, в тому числі і до 1 липня 2000 року. При цьому, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV врегульовано Порядком № 22-1.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Згідно із пунктом 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, підставою для проведення розрахунку пенсії згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV на основі довідки про заробітну плату є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник.

Судом встановлено, що 27.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням довідок № 2312 від 12.07.2021, № 2313 від 12.07.2021, № 2314 від 12.07.2021 та № 2315 від 12.07.2021. Водночас листом від 02.09.2022 за № 7164-6550/Б-02/8-0200/22 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, оскільки вказані довідки не підтвердженні первинними документами.

При цьому в листі зазначено, що 27.07.2021 надіслано лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо необхідності проведення зустрічної перевірки відповідних довідок, однак інформація щодо підтвердження довідок про заробітну плату (неможливості проведення зустрічної перевірки) не надійшла.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як визначено пунктом 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, при зверненні особи із заявою про призначення пенсії, а також подані особою документів, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату, пенсійний орган у першу чергу має здійснити дії відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, а у разі виникнення сумніву щодо обґрунтованості та достовірності поданих документів перевірити їх у визначеному законом порядку.

Разом з тим у відзиві відповідач не вказує про надходження/ненадходження інформації від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо підтвердження поданих позивачем довідок про заробітну плату (неможливості проведення зустрічної перевірки).

Водночас неможливість пенсійного органу здійснити перевірку архівних документів не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії та у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення, оскільки такі обставинами виникли не з вини позивача та він не міг вплинути на них.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Суд також враховує, що довідки про заробітну плату № 2312 від 12.07.2021, № 2313 від 12.07.2021, № 2314 від 12.07.2021 та № 2315 від 12.07.2021 видані ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на ім`я ОСОБА_1 за підписом керівника ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3 , скріплені печаткою ПРАТ "ММК імені Ілліча".

Судом також враховується, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

Поряд з цим, у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: "посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні".

Як видно з матеріалів справи, надані позивачем довідки про заробітну плату видані на підставі первинних документів, а саме особових рахунків за 1980-1981 роки, 1983-1985 роки, 1985-1988 роки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також у довідках зазначено про незаперечення проти проведення перевірки первинних документів за період, вказаний у цих довідках, що свідчить про їх відповідність вимогам Порядку № 22-1.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вся територія Маріупольського району включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у неврахуванні довідок заробітної плати № 2312 від 12.07.2021, № 2313 від 12.07.2021, № 2314 від 12.07.2021 та № 2315 від 12.07.2021, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", а тому наявні підстави для покладення на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву позивача щодо врахування вказаних довідок та здійснення на їх підставі перерахунку пенсії.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково, а саме шляхом визнання протиправним дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату від 12.07.2021 № 2312, від 12.07.2021 № 2313, від 12.07.2021 № 2314 та від 12.07.2021 № 2315, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.07.2021 про перерахунок пенсії з урахуванням цих довідок. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала її посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату від 12.07.2021 № 2312, від 12.07.2021 № 2313, від 12.07.2021 № 2314 та від 13.07.2021 № 2315, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків за результатами розгляду цієї справи повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 12.07.2021 № 2312, від 12.07.2021 № 2313, від 12.07.2021 № 2314 та від 12.07.2021 № 2315, виданих ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне рішення суду складено 31.07.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович