Справа № 420/14371/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14371/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №420/14371/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-будівельна дільниця «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

У С Т А Н О В И В:

07.10.2022 року Приватне акціонерне товариство «Ремонтно-будівельна дільниця «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» (далі позивач, Товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.09.2022 року:

- №6157/15-32-07-04, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 177633 грн., у тому числі 142106 грн. основна сума податкового зобов`язання та 35527 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- №6158/15-32-07-04, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 197370 грн., у тому числі 157896 грн. основна сума податкового зобов`язання та 39474 грн. штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, які базуються виключно на припущеннях контролюючого органу, прийняті останнім всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України, оскільки висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, а господарські операції Товариства з контрагентом мали реальний характер.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 24 січня 2023 року прийнято рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-будівельна дільниця «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.09.2022 року за №6157/15-32-07-04 та №6158/15-32-07-04.

Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з протиправності спірних податкових повідомлень-рішень, внаслідок установлення реальності господарських операцій платника податків з ТОВ «СПК «ВЕЛЕС».

Так, судом попередньої інстанції зазначено, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не наведено достатніх доводів та не подано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання спірних господарських операцій, доводили б невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, які підтверджують недобросовісність позивача як платника податків.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС в Одеській області (далі скаржник, контролюючий/податковий орган) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги контролюючий орган наводить обставини справи шляхом відтворення частини Акту перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. У свою чергу, решта доводів апеляційної скарги зводяться до того, що операції здійснені ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» на користь позивача не мали реального характеру.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-будівельна дільниця «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зокрема, судовою колегією з`ясовано, що на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області №5257/15-32-07-04-13 від 12.08.2022 року, №5258/15-32-07-04-13 від 12.08.2022 року та 5259/15-32-07-04-13 від 12.08.2022 року, а також наказу №2429-п від 12.08.2022 року, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01.01.2021 року по 30.05.2022 року.

За наслідками вище означеної перевірки складено Акт № 5670/15-32-07-04/05514198 від 26.08.2022 року (далі - Акт перевірки), висновками якого установлено порушення ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ»:

- вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.11 П(С)БО № 16 «Витрати», у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 142106 грн., у тому числі за 4 квартал 2021 року в сумі 142106 грн.;

- вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 cт.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 157896 грн., у тому числі за вересень 2021 року - 157896 грн.(т.1 а.с.16-43)

На підставі вказаного Акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.09.2022 року:

- №6157/15-32-07-04, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 177633 грн., у тому числі 142106 грн. основна сума податкового зобов`язання та 35527 грн. штрафні (фінансові) санкції;(т.1 а.с.10-12)

- №6158/15-32-07-04, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 197370 грн., у тому числі 157896 грн. основна сума податкового зобов`язання та 39474 грн. штрафні (фінансові) санкції.(т.1 а.с.13-15)

Не погоджуючись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Приписами підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 означеного Кодексу визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених згідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, установленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. За своєю правовою суттю господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Таким чином, основною (первинною) ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

При цьому, оцінюючи обґрунтованість заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та установити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

З огляду на матеріали справи судовою колегією з`ясовано, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало невизнання податковим органом реальності господарських операцій ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» із контрагентом ТОВ «СПК «ВЕЛЕС».

Як слідує з матеріалів справи, що між ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» (Покупець) та ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» (Постачальник) укладено Договір поставки №000005327 від 01.09.2021 року.(т.1 а.с.45-49)

Згідно до умов означеного Договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних (товарно-транспортних або видаткових), які виписуються на кожну партію товару.

Згідно із умов Договору та видаткових накладних, зокрема, №5975 від 16.09.2021 на суму 411282,42 грн. у тому числі ПДВ 68547,07 грн., №5976 від 16.09.2021 на суму 15189,50 грн. у тому числі ПДВ 2531,58 грн., №5977 від 16.09.2021 на суму 16062,26 грн. у тому числі ПДВ 2677,04 грн., №5978 від 17.09.2021 на суму 4821,16 грн. у тому числі ПДВ 806,86 грн. Постачальник поставив позивачу наступний товар, а саме будівельні матеріали, серед іншого, пісок з відсівів, щебінь 20-40, труба профільна.(т.1 а.с.50-53,73-84)

Відповідно до умов Договору, товар доставлений Покупцем, що підтверджується товарно-транспортними накладними та подорожніми листами вантажного автомобіля.(т.1 а.с.54-71,85-96)

Зобов`язання по оплаті вартості придбаного товару виконані Покупцем, що підтверджує рахунок на оплату №567 від 16.09.2021 року, рахунок на оплату №570 від 24.09.2021 року, та платіжне доручення від 23.09.2021 року №374 на суму 447375,34 грн., платіжне доручення від 24.09.2021 року №382 на суму 500000 грн. (т.1 а.с.72, 97-98)

Проаналізувавши такі документи на предмет їх належності та достатності апеляційним судом установлено, що надані позивачем первинні документи, копії яких долучено до матеріалів справи, дають можливість установити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставленого товару, його кількість та вартість, а також сторони господарських операцій.

Наведене свідчить про те, що вказані документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

У свою чергу, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, які ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект, тощо.

При цьому, судом попередньої інстанції цілком об`єктивно визнано необґрунтованим посилання контролюючого органу на наявну в нього податкову інформацію (Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту ДПС, Єдиного реєстру податкових накладних, результати здійснених контрольних заходів щодо ТОВ «СПК «ВЕЛЕС») як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Крім того, інформація про контрагента позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДФС може бути підставою для висновків щодо нереальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє.

Як наслідок, посилання податкового органу виключно на інформацію ІТС «Податковий блок» та інших інформаційних систем колегія суддів не визнає достатнім доказом для висновку про нереальність здійсненних контрагентом позивача спірних господарських операцій.

У свою чергу, податкова інформація зобов`язує контролюючий орган провести перевірку та з`ясувати всі обставини, встановити факти, відповідні докази. Однак, жодних доказів на підтвердження здійснених заходів, податковим органом не надано до суду.

Разом з цим, Акт перевірки містить посилання на те, що операції з ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів та основних засобів, які економічно необхідні для виконання зазначеної діяльності, яке у свою чергу свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності.

Аналізуючи доводи відповідача щодо відсутності у контрагента (ТОВ «СПК «ВЕЛЕС») позивача, на думку податкового органу, необхідної кількості штатних та найманих працівників, власного та/або орендованого спеціального обладнання і техніки для виконання такого роду поставок та робіт, колегія суддів враховує таке.

Так, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (замовником).

Серед іншого, у постанові від 03.09.2019 року у справі №810/3790/17 Верховний Суд вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по «ланцюгу» постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте, податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Разом з цим, на 13 сторінці Акту перевірки, податковий орган зазначив, що у відповідності до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма Д4) у вересні 2021 року (дата укладення Договору поставки) у ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» працювало у штаті 38 осіб.(т.1 а.с.28)

Відтак, судова колегія уважає, що контролюючий орган дійшов безпідставного висновку про відсутність у контрагента достатніх трудових ресурсів.

Також, як слідує зі змісту Акту перевірки, у ході перевірки ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» надано оригінали підтверджуючих документів, зокрема, договори, видаткові накладні, ТТН, путьові листи, акти списання матеріалів, штатний розклад, табелі використання робочого часу, оборотно-сальдові відомості по рахунках, виписки банку, платіжні доручення, акти виконаних робіт.

Будь-яких зауважень до первинних документів, оформлених за наслідками господарських операцій з ТОВ «СПК «ВЕЛЕС», Акт перевірки не містить.

Окрім іншого, як з`ясовано колегією суддів, Приватне акціонерне товариство «Ремонтно-будівельна дільниця «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.(т.1 а.с.228)

Основними видами діяльності Товариства є:

«Будівництво житлових і нежитлових будівель»; Інші спеціалізовані будівельні роботи»; Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; Виробництво неметалевих мінеральних виробів».

Для провадження господарської діяльності у власності Товариства перебувають нежилі будівлі та споруди загальною площею 3952,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівській, 3. (т.1 а.с.219-223)

Також, у відповідності до Довідки про наявність транспортних засобів Товариство має необхідні вантажні автомобілі, машини, механізми та обладнання. (т.1 а.с.224)

Крім того, Товариство має Ліцензію ДАБІ від 25.10.2017 року № 49-Л, переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (клас наслідків СС2, СС3).(т.1 а.с.214-215)

При цьому, Товариство має відповідні Дозволи №009.17.51 та 010.17.51 для виконання робіт, які виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів, та експлуатування вантажопідіймальних кранів, підйомників.(т.1 а.с.216 217)

У другій половині 2021 року ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» здійснювало ремонтно-будівельні роботи на об`єктах:

- капітальний ремонт спортивного залу та приміщень ОЗОШ №122 за адресою м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 45;

- капітальний ремонт твердого покриття Олексіївського скверу в м. Одесі.

Роботи здійснювались на підставі договорів підряду, укладених з Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.(т.1 а.с.102-109, 159-165)

Виконання ремонтно будівельних робіт підтверджується наступними документами, зокрема, Договорами №27 про закупівлю робіт за державні кошти від 18.06.2021 року, №54-21/П про закупівлю робіт за державні кошти від 26.08.2021 року, Додатковими угодами до договорів, Актами виконаних робіт, Планами фінансування робіт, Календарними графіками виконання робіт, Актами списання, Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.(т.1 а.с.102-213)

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про фактичне використання придбаних у ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» товарів під час здійснення господарської діяльності ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ».

Стосовно доводів контролюючого органу про ненадання повідомлень про об`єкти оподаткування за адресою відвантаження ТМЦ за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 58, судова колегія вказує про таке.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних слідують зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

У зв`язку з викладеним колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем підтверджено факт реальності господарських операцій з ТОВ «СПК «ВЕЛЕС» у період, що перевірявся, а наявні в матеріалах справи документи містять достатні дані про їх зміст, характер та учасників, тобто підтверджують факт здійснення таких операцій.

До того ж судова колегія вказує, що стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів та реально придбавати товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства України.

Проте, лише установлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Воднчас, у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що подані ПрАТ «РБД «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку відповідають вимогам чинного законодавства України та підтверджують зв`язок понесених витрат із власною господарською діяльністю Товариства, а доводи та висновки контролюючого органу, викладені у Акті перевірки, щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентом, є безпідставним, та не підтверджені відповідними доказами.

Ураховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції позивача, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №420/14371/22 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян