Справа № 380/13661/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року

справа №380/13661/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.04.2023 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити з 01.04.2023 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії передбачену постановою Кабінету Міністрів «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.04.2018 позивачу перераховано пенсію з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018. Підвищення пенсії внаслідок цього перерахунку складало 1926,00грн.

Позивач зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захисту окремих категорій осіб» вона має право на отримання пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00грн., оскільки від відноситься до осіб, яким пенсію призначено після 01.03.2018.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23 відповідач перерахував пенсію позивача з 01.04.2019 із грошового забезпечення, зазначеного в довідці, виданою довідки Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки №С/9105 від 21.10.2022.

Відтак, з 01.04.2019 позивачу перераховано пенсію та призначено до виплати 8298,38грн.

Через зазначений перерахунок, оскільки розмір пенсії позивача збільшився більше, ніж на 2000,00грн., відповідач відмовив позивачу у виплати цих 2000,00грн. до перерахованої суми пенсії у розмірі 8298,38грн.

Позивач не погоджується з позицією відповідача щодо відмови у виплаті такої доплати у зазначеному розмірі, оскільки, на думку позивача, рішеннями суду відновлено виплату пенсії позивача у належному розмірі, а тому немає підстав стверджувати, що після виконання рішення суду розмір пенсії збільшився. Також позивач звертає увагу на те, що оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. У зв`язку з вищенаведеним просить адміністративний позов задоволити повністю.

Ухвалою від 16.06.2023 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 позивач звернулася до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просила, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про грошове забезпечення з зазначенням відомостей про основні і додаткові види грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019.

Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувало та надало до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою в якій просила з 05.03.2019 провести перерахунок пенсії, виходячи із розміру грошового забезпечення зазначеного у довідці виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки №С/9105 від 21.10.2022, за результатами якого встановити новий грошовий еквівалент розміру раніше призначеної пенсії за вислугою років.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.11.2022 повідомило позивача на її заяву про те, що у неї відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно з одержаною довідкою №С/9105 від 21.10.2022 про розмір грошового забезпечення.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №С/9105 від 21.10.2022, виданої станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог ст.43 і ст.63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців , осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та із урахуванням раніше виплачених сум.

.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі поданої довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №С/9105 від 21.10.2022.

Відтак, з 01.04.2019 позивачу перераховано пенсію та призначено до виплати 8298,38грн.

Через зазначений перерахунок, оскільки розмір пенсії позивача збільшився більше, ніж на 2000,00грн., відповідач відмовив позивачу у виплаті цих 2000,00грн. до перерахованої суми пенсії у розмірі 8298,38грн.

Відповідач листом повідомив, що на підставі рішення суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23 позивачу проведений перерахунок пенсії, тому щомісячна доплата згідно з Постановою №713 відсутня.

Вважаючи свої права порушеними такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Спір у цій справі стосується застосування норми абз.3 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713) при перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХII (далі Закон№2262-ХII).

Так, відповідно до абз.3 п. 1 Постанови №713 особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХII (далі Закон№2262-ХII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, зазначена норма застосовується для перерахунку пенсій всім особам, пенсії яким були призначені відповідно до Закону №2262-ХII, тобто наслідком застосування згаданої норми є «масовий» характер перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим прирівняним до них особам.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) та набранням чинності з 01.03.2018 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) було проведено так званий «масовий» перерахунок пенсій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, серед яких і позивачу.

З аналізу норм Постанови №103 та Постанови №704 видно, що «масовий» перерахунок пенсії на підставі п. 1 Постанови №103 проводився з 01.01.2018 з урахуванням трьох складових (окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років) грошового забезпечення за відповідною/прирівняною посадою, що були визначені на підставі Постанови №704 станом на 01.03.2018.

Позивачу також було перераховано його пенсію, основний розмір якої з 01.01.2018 станом на 01.03.2018, що в грошовому еквіваленті склало 1926,00грн.

01.07.2021 було прийнято Постанову Кабінету Міністрів №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (Постанова №713).

Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №713 постановлено установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

З 01.07.2021, на підставі норми абз.1 п.1 Постанови №713, позивачу як особі, якій пенсія за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ призначена до 01.03.2018, призначено доплату на суму 2000,00грн. до пенсії, розмір якої станом на 01.03.2018 становив 1926,00грн. (відповідно до інформації про перерахунок пенсії).

Отже, зазначені дії відповідача відповідали вимогам Постанови №713.

01.07.2022 відповідач перерахував розмір пенсії позивача за період з 01.04.2019.

Підставою для перерахунку пенсії у цьому випадку стало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №С/9105 від 21.10.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (інформація з Перерахунку пенсії).

Суд вважає цю підставу формальною.

Результатом цього перерахунку стало те, що розмір пенсії позивача збільшився з 1926,00грн.(станом на 01.03.2018) до 8298,38грн.(станом на 05.03.2019) через збільшення розміру грошового забезпечення, окремих його видів, встановленого станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав позивач перед звільненням чи прирівняною до неї.

З огляду на проведений перерахунок пенсії позивача та збільшення розміру пенсії більше, ніж на 2000,00грн., відповідач припинив виплату доплати цих 2000,00грн.

Як вже зазначав суд вище, відповідно абзацу 3 п.1 Постанови №713 особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника»), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, позивач відноситься до осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, а розмір його пенсії визначений відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р.; дата « 01 березня 2018» обумовлена тим, що саме станом на цю дату брався розрахунок грошового забезпечення для перерахунку пенсії всім тим особам, яким пенсія була призначена на підставі Закону №2262-ХІІ на виконання постанови №103, в тому числі і позивачу; позивач отримував призначену з 01.07.2021 доплату до пенсії в сумі 2000 грн. на підставі положень пункту 1 Постанови №713.

Пенсія позивача була перерахована, а формальною підставою перерахунку стало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №380/399/23 щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №С/9105 від 21.10.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

Результатом цього перерахунку стало те, що розмір пенсії позивача збільшився з 1926,00грн.(станом на 01.03.2018) до 8298,38грн.(станом на 05.03.2019) через іншу підставу, яка є фактичною, а саме через збільшений розмір грошового забезпечення, встановлений станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав позивач перед звільненням чи прирівняною до неї.

Наслідком цього перерахунку стало збільшення пенсії позивача з 1926,00грн.(станом на 01.03.2018) до 8298,00грн.(станом на 05.03.2019), тобто більше, ніж на 2000,00грн.

Таким чином, відповідач, вважаючи, що внаслідок перерахунку пенсії позивача, який відбувся після 01.03.2018, на підставі рішення суду, її розмір після 01.03.2018 збільшився більше, ніж на 2000,00грн. правомірно припинив виплату доплати до пенсії позивача на суму 2000,00грн., що відповідає абз.3 п.1 Постанови №713.

Отже, на думку суду відсутні підстави вважати, що відповідач діяв усупереч вимогам законодавства.

Водночас, суд не може не застосувати ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч.5 ст. 242 КАС України, бо при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, при розгляді такого ж спору, Верховний Суд в постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 зазначив, зокрема:

20. Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ).

28. Проте, такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених у статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

32. У свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, в адміністративній справі № 826/12704/18, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови № 103.

33. Колегія суддів зазначає, що у справі, яка розглядається суди встановили, що перерахунок пенсії позивача 06.01.2022 був зумовлений набранням законної сили рішенням у справі № 420/18380/21, яким, зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1, з 01.12.2019 на підставі довідки про грошове забезпечення від 26.05.2021 № 33/36-331, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області», яка була сформована у зв`язку із набранням законної сили рішенням у справі № 826/12704/18 про визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови №103. […]

36. До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

37. Верховний Суду зазначає, що частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

38. Вказане свідчить про суперечність положень пункту 3 постанови № 103 нормам Закону № 2262-ХІІ, про що також, було зазначено й у висновках судів, які розглядали справу № 826/12704/18, наслідком чого було ухвалення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, про визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови №103. […]

42. З урахуванням наведеного, оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016, як колишнього працівника міліції на підставі постанови № 988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у статті 43 Закону №2262-ХІІ та в повному розмірі.

43. У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000, 00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000, 00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. […]

Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсі(ї), проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

49. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому його постанова підлягає скасуванню».

Таким чином, Верховний Суд зробив висновок, що виплата доплати у розмірі 2000,00грн. проводиться усім особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 на підставі Закону №2262-ХІІ, при цьому перерахунок пенсії колишнім військовослужбовцям та прирівняним до них особам, здійснений після 01.03.2018 на підставі рішення суду, не є перерахунком пенсії внаслідок зміни хоча б одного із видів грошового забезпечення, а є способом відновлення порушеного права.

Однак, на думку суду, при такому застосуванні норм Постанови №713 виникають сумніви щодо необхідності існування абз.3 п.1 цієї ж постанови, адже саме норма цього абзацу передбачає можливість здійснення перерахунку пенсії після 01.03.2018.

Однак, у зацитованій постанові Верховного Суду, йдеться про те, що перерахунок пенсії звільненим з військової служби, можливий тільки після збільшення хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Водночас, після прийняття Постанови №704, яка стала приводом для прийняття Кабінетом Мінстрів України постанови №103 і подальшого проведення перерахунку пенсії, інших актів Уряду України щодо зміни видів грошового забезпечення для військовослужбовців не приймалося, в тому числі після 01.03.2018.

Стосовно усунення диспропорції у розмірах пенсійних виплат осіб, звільнених з військової служби, то на думку суду, очевидно йдеться про осіб, які зверталися про перерахунок пенсії за рішенням суду і тих, які не зверталися з відповідним позовом.

Обгрунтуванням цього судження є зміст п.2 постанови №713, в якому йдеться про осіб, звільнених з військової служби, і котрі отримують пенсію, розмір якої не досягає 3854грн.

Власне пенсія, призначена за нормами Закону №2262-ХІІ, розмір якої не досягає 3854грн., могла бути результатом перерахунку за Постановою №103 з урахуванням грошового забезпечення станом на 01.03.2018 особам, котрі не зверталися до суду з вимогою до органу пенсійного фонду про перерахунок пенсії.

Бо після звернення до суду розмір пенсії особи, звільненої з військової служби розраховувався, виходячи з грошового забезпечення військовослужбовця станом на 05.03.2019, до якого були включені і інші види грошового забезпечення, окрім тих трьох (оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним званням) відсоткова надбавка за вислугу років), що були визначені постановою №103 до скасування окремих її пунктів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду був проведений з 01.04.2019, тобто після 01.03.2018.

При цьому перерахунку було ураховано грошове забезпечення за прирівняною посадою станом на 05.03.2019, розмір якого був значно більшим за розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018, з якого було визначено розмір його пенсії на підставі Постанови №103.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу після 01.03.2018 все ж таки відбувся, бо новий, значно більший розмір його пенсії, порівняно з розміром пенсії станом на 01.03.2018, був встановлений з нового грошового забезпечення, до складу якого увійшли інші його види, та здійснений з іншої дати, яка пов`язана із набранням законної сили судовим рішенням, тобто з 01.04.2019. При цьому суд зауважує, що доказів оскарження у зв`язку із незгодою позивача про момент, з якого слід перераховувати його пенсію, тобто з 01.04.2019, позивач суду не надавав.

Крім того, суд ще раз наголошує, що оскільки зміна хоча б одного із видів грошового забезпечення військовослужбовця має наслідком перерахунок пенсії особам, звільненим з військової служби, тобто набуває «масового» характеру, а оскільки після 01.03.2018 Уряд України не видавав відповідних актів, а перерахунок пенсій особам, що звільнені з військової служби відбувався на виконання рішення судів, про який Верховний Суд зауважив, що такий не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, отже, виникають сумніви щодо потреби у правовому регулюванні суспільних відносин на підставі норми абз.3 п.1 Постанови №713, оскільки таке призводить до суперечливих висновків.

Водночас, як вже зазначав суд, з урахуванням ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.5 ст. 242 КАС України, ухвалюючи рішення у цій справі, суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22.

Таким чином, позов позивача необхідно задовольнити повністю.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст.16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 2, 3 ст.134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

За вимогами ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір №22 про надання правової допомоги від 24.01.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.06.2023 серії ВС №1210946 адвокатом Мельник Л.І.; акт виконаних робіт від 09.06.2023; довідку про отримання оплати за професійну правничу допомогу від 14.06.2023 на суму 5000,00 грн.

Відповідно до умов договору №22 від 24.01.2023 між позивачем (клієнт) та адвокатом Мельник Л.І. (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов`язується надати клієнту правову допомогу на умовах і порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що ордер від 14.06.2023 видано на підставі Договору №22 від 24.01.2023 адвокату Мельник Л.І.

Зі змісту акта виконаних робіт від 09.06.2023 з`ясовано, що адвокат надав такі послуги із зазначенням витраченого часу на їх реалізацію:

-надав юридичні послуги (ознайомлення із справою, збирання доказів, написання позову, формування пакету документів для подачі до суду, подання до суду, витрати на кореспонденцію та доїзд до суду).

Також у вказаному акті зазначено, що сума до оплати за виконану роботу становить 5000,00 грн.

Дослідивши вказані вище письмові докази, суд вважає таке частково обґрунтованим з огляду на таке.

Дійсно предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Тобто з позиції суду підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Відтак суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому належить зменшити до 1000,00грн.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 04.11.2019 (справа №9901/264/19).

Відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.04.2023 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити з 01.04.2023 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00грн. передбачену постановою Кабінету Міністрів «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу на суму 1000 (одна тисяча)грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.