Справа № 140/20898/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

31 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/20898/23
Волинський окружний адміністративний суд в складі судді Плахтій Н.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову штатної військово-лікарської комісії, що оформлена довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2023 №334 про проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 , якою його визнано придатним до військової служби;

зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 визнати ОСОБА_1 (відповідно до пункту «А» «б» статей 13, 36, 61, 76, 78 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402) обмежено придатним до військової служби.

Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача адвокат Лимарева Неля Анатоліївна подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови №334 від 07.04.2023 штатної військово-лікарської комісії, що оформлена довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.04.2023 №334, згідно яких ОСОБА_1 є придатним до несення військової служби, до одержання результатів судово-медичної експертизи та набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі.

Заява обґрунтована тим, що позивач має скарги та захворювання, а саме: ожиріння ІІ ступеню, понижений слух на праве вухо, порушення ходи, біль у верхніх і нижніх кінцівках, що посилюється при навантаженнях, через що він не в змозі виконувати службові завдання, пов`язані з бойовими діями. Вказані захворювання прогресують, загострюються та в разі отримання переохолоджень і значних навантажень можуть призвести до повної втрати працездатності та можливості самостійного пересування. Стан здоров`я позивача може вплинути на те, що він при виконанні обов`язків військовослужбовця в бойових умовах, поки триває розгляд справи, має ризики отримати ушкодження здоров`я або загинути в зв`язку з травмою, яку він отримав та на даний момент лікує. Вказані обставини, на думку представника позивача, підтверджують факт критичного стану порушень функцій організму позивача, які можуть призвести до заподіяння смертельної небезпеки його життю та здоров`ю, що в свою чергу свідчить про існування підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець визначив лише дві підстави, за наявності яких суд може забезпечити позов, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою, третьою статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 154 КАС залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №140/2474/20.

Отже, будь-яке забезпечення позову у справі застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як слідує із наданих представником позивача доказів, постановою штатної військово-лікарської комісії, що оформлена довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2023 №334 про проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 , позивача визнано придатним до військової служби.

В свою чергу за результатами розгляду звернення позивача щодо незгоди із вказаної постановою Центральна військово-лікарська комісія дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК або ж проведення повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеня придатності позивача до військової служби.

З огляду на встановлені обставини суд не вбачає очевидних ознак протиправності спірного рішення.

Разом з тим, наведені представником позивача підстави жодним чином не свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача або ж наявна очевидна небезпека його правам, свободам та інтересам.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, наведені підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям згаданої статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Представником позивача не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні заяви представника позивача адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Б.Плахтій