Справа № 340/3861/21
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

31 липня 2023 року справа 340/3861/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 (суддя Жук Р.В.) в адміністративній справ за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про скасування рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та зобов`язання затвердити проект

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 05.07.2021 звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просили:

- визнати протиправним і скасувати рішення №217 від 26.02.2021 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Знам`янський район, Іванковецька сільська рада, кадастровий номер :02:000:0277;

- зобов`язати затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Знам`янський район, Іванковецька сільська рада, кадастровий номер :02:000:0246;

- зобов`язати затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Знам`янський район, Іванковецька сільська рада, кадастровий номер :02:000:0256 (ас1).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 позовні вимоги роз`єднані та справа за позовною заявою ОСОБА_1 виділена в окреме провадження (ас58).

У відзиві на позовну заяву Дмитрівська сільська рада зазначала, що проект землеустрою розроблений відносно трьох ділянок, що не передбачалось законодавством на час розроблення проекту; топографічно-геодезичні і картографічні матеріали не підписані керівником суб`єкта господарювання та сертифікованим інженером геодезистом; в проекті землеустрою координати не переведені із системи СК-63 у систему УСК-2000; технічні характеристики приймача, за допомогою якого здійснювались геодезичні роботи, не відповідають відстані від базової станції до земельної ділянки (ас67).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.10.2021, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений:

- визнано протиправним і скасовано рішення Дмитрівської сільської ради №217 від 26.02.2021 в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язано Дмитрівську сільську раду затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Знам`янський район, Іванковецька сільська рада, кадастровий номер :02:000:0277;

- з Дмитрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнутий судовий збір в розмірі 908гр та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000гр (ас75).

В апеляційній скарзі Дмитрівська сільська рада просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки підставам відмови у затвердженні проекту землеустрою та доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву. Крім того, на час прийняття рішення суду першої інстанції земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0277 зареєстрована за іншою особою. Зобов`язавши затвердити проект землеустрою, суд втрутився в дискреційні повноваження сільської ради (ас79).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 16.08.2020 подали до Іванковецької сільської ради заяви, в яких просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства. До заяви додані: копії паспортів та ідентифікаційних номерів позивачів; графічні матеріали із зазначенням бажаних місць розташування земельних ділянок, які позивачі просять надати у власність (ас12).

Рішенням Іванковецької сільської ради №1707 від 20.10.2020 ОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Рішенням Іванковецької сільської ради №1702 від 20.10.2020 ОСОБА_1 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (ас13).

Рішенням Іванковецької сільської ради №1706 від 20.10.2020 ОСОБА_3 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення.

В процесі децентралізації, відповідно до Розпорядження КМУ №716-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Кіровоградської області», Постанови Верховної Ради України №807 від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», рішення Дмитрівської сільської ради №14 від 20.11.2020 «Про початок реорганізації Іванковецької сільської ради шляхом приєднання до Дмитрівської сільської ради», Іванковецька сільська рада приєднана до Дмитрівської сільської ради.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 розроблений проект землеустрою, зокрема встановлені межі земельних ділянок на місцевості та земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери: за проектом землеустрою ОСОБА_2 :02:000:0277, за проектом землеустрою ОСОБА_1 :02:000:0246, за проектом землеустрою ОСОБА_3 :02:000:0256. Проект погоджений експертом державної експертизи висновок №27650/82-20 від 10.12.2020 (ас8).

Позивачі 03.02.2021 подали до Дмитрівської сільської ради заяву, в якій просили затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Дмитрівської сільської ради №217 від 26.02.2021 відмовлено у затверджені проекту землеустрою. В рішенні зазначено що Типовим договором про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженим Постановою КМУ №266 від 04.03.2004, не передбачено одночасне розроблення проектів проекту землеустрою декількох ділянок. Для окремої земельної ділянки має бути розроблений окремий проект. Топографічно-геодезичні і картографічні матеріали не підписані керівником суб`єкта господарювання та сертифікованим інженером геодезистом. В проекті землеустрою координати не переведені із системи СК-63 у систему УСК-2000, що не відповідає Порядку використання державної геодезичної референцної системи координат УСК-2000 при здійсненні робіт із землеустрою, затвердженому Наказом Міністерства аграрної політики і продовольства України №509 від 02.12.2016. Згідно технічної характеристики приймача GPS Trimble 5700, за допомогою якого здійснювались геодезичні роботи, базисна лінія становить 30км, а в схемі GNSS спостережень від базової станції до земельної ділянки вказана відстань 43км (ас72).

Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пунктів «а», «б» частини 1 статті 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини 1 статті 83 Земельного Кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до частини 2 статті 83 Земельного Кодексу України, у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного Кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 3 статті 116 Земельного Кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають в користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів в межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. В клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (в разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи в сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (в разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). В разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного Кодексу України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання в місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного Кодексу України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного Кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частини 11 статті 118 Земельного Кодексу України, в разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. В разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 Земельного Кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влад, органами місцевого самоврядування згідно повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 статті 186 Земельного Кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Відповідно до частини 8 статті 186 Земельного Кодексу України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини 10 статті 186 Земельного Кодексу України, висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Законом України №1423 від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021, Перехідні положення Земельного Кодексу України доповнені пунктом 24, відповідно до якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів в межах таких територіальних громад.

Таким чином, право на безоплатне отримання громадянином у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації захищено Конституцією України. Це право знайшло подальший розвиток та регулювання в положеннях статей 81, 83, 116, 121 Земельного Кодексу України.

Позивач зі свого боку належним чином пройшов передбачений законодавством шлях з метою отримання у власність земельної ділянки: подав заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з графічними матеріалами бажаного місця розташування земельної ділянки; отримав рішення сільської ради про надання такого дозволу; замовив та отримав проект землеустрою з формуванням графічних меж земельної ділянки на місцевості та присвоєння кадастрового номеру. Однак на завершальному етапі, коли орган місцевого самоврядування у відповідності до частини 9 статті 118, частин 6, 7 статті 186 Земельного Кодексу України мав прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, - отримав рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Задовольняючи позов, окружний суд правильно вказав, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Підстави, на які послалась Дмитрівська сільська рада, прийнявши рішення №217 від 26.02.2021 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, обгрунтовано відхилені окружним судом.

Суд першої інстанції правильно вказав на відсутність законодавчих обмежень стосовно можливості розроблення проекту землеустрою декількох земельних ділянок. Стаття 50 Закону України «Про землеустрій» в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення передбачала розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У новій редакції статті 50 Закону України «Про землеустрій», яка діє з 27.05.2021, прямо зазначено що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Окружний суд обгрунтовано послався на висновок державної експертизи №27650/82-20 від 10.12.2020 що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства відповідає земельному законодавству та прийнятим нормативним актам. Відсутні зауваження до здійсненних вимірювань та оформлення технічної документації.

Внесення державним кадастровим реєстратором до державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0246 у відповідності до статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правовим актам.

Стосовно дискреційних повноважень, суд першої інстанції правильно підкреслив, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи, законні інтереси та просити про їх захист шляхом ..... 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, в разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

Отже адміністративний суд, в разі встановлення порушень прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, має повноваження зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, який порушив закон, вчиняти конкретні дії або приймати конкретні рішення, направлені на відновлення порушених прав.

У спірних правовідносинах ОСОБА_1 у встановленому порядку подана заява з повним пакетом документів для затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Відповідач не довів невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою впорядкування територій населених пунктів.

Колегія суддів відзначає, що дискреційними є повноваження обирати в конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені в законодавстві із застосуванням слова «може».

В такому випадку дійсно суд не повинен зобов`язувати суб`єкта владних повноважень обирати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обере відповідач, кожен з них буде законним.

Натомість, в даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки в разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - затвердження проекту землеустрою. Підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою можуть бути лише визначені законодавством обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - затвердити, або відмовити у затвердженні проекту землеустрою.

З урахуванням того, що позивачем виконані всі умови для затвердження проекту землеустрою, а у відповідача відсутні підстави для відмови в його затвердженні, у відповідності до частини 4 статті 245 КАС України, окружний суд на законних підставах зобов`язав Дмитрівську сільську раду затвердити проект землеустрою.

Натомість суд першої інстанції в абзаці 2 резолютивної частини рішення вказав невірні прізвище ОСОБА_2 , та кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0277. Відносно цієї особи і земельної ділянки з таким кадастровим номером спір вирішений у справі №340/3591/21.

Дана справа №340/3861/21 стосується ОСОБА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0246.

Колегія суддів погоджується з розміром стягнутих судових витрат у відповідності до статей 132, 134, 139 КАС України, які об`єктивно підтверджені наданими позивачем документами.

Керуючись статтями 241 - 244, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області задовольнити частково.

Змінити рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.10.2021, виклавши абзац 2 резолютивної частини в такій редакції: «Зобов`язати Дмитрівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Знам`янський район, Іванковецька сільська рада, кадастровий номер :02:000:0246».

Постанова набирає законної сили з 31.07.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко