Справа № 520/12661/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

01 серпня 2023 р. Справа № 520/12661/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м. Харкові клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рiшення Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій тa нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26 липня 2021 року №0014741/2415.

Ухвалою судді від 05.06.2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу ГУ ДПС у Харківській області строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

До канцелярії суду Головним управлінням ДПС у Харківській області подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Вказано, що контролюючим органом сформоване рішення внеску від 26.07.2021 №0014741/2415 про застосування штрафних санкцій у розмірі 6077,02 грн. та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску у загальному розмір 34066,13 грн. Позивач, не погодившись із вказаним рішенням звернувся із скаргою від 01.02.2022 до Державної податкової служби України про перегляд вищезазначеного рішення. Утім, рішенням ДПС України від 22.02.2022 № 2086/К/99-00-06-02-01-09 скаргу платника податків залишено без розгляду, а вищезазначене рішення залишено відповідно без змін. Також вказано, що рішення ДПС України про результати розгляду скарги направлено позивачу поштовим відправленням рекомендованим листом 22.02.2022 за вказаною у скарзі адресою: АДРЕСА_1 у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 ПК України. Водночас, поштова кореспонденція повернулася до ДПС України 26.03.2022 з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Отже, на думку відповідача, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рiшення Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій тa нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26 липня 2021 року № 0014741/2415 заявлена поза межами строку для звернення до суду, оскільки з позовом до суду позивач звернувся лише у травні 2023.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи клопотання позивача та представника відповідача, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наданих до суду документів та повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що відповідачем було прийнято рішення №0014741/2415 від 26.07.2021 про застосування штрафних санкцій тa нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішенням Державної податкової служби України від 22.02.2022 за № 2086/К/99-00-06-02-01-09 скаргу фізичної особи ОСОБА_1 від 01.02.2022 залишено без розгляду, оскільки подана з порушенням законодавчо встановленого десятиденного строку її подання.

Так, 15 березня 2022 року Верховною радою України прийнято Закон України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким ст. 102 Податкового кодексу України доповнено новим пп. 102.9, згідно якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану що вводиться в Україні зупиняється перебіг строків, визначених Податковим кодексом України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, у період з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану на території України зупиняється перебіг строків щодо оскарження рішень контролюючих органів, встановлених ст. 56 Податкового кодексу України, та/або щодо скарг платників податків, які не розглянуті станом на 24 лютого 2022 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених ст. 56 Податкового кодексу України.

Разом з тим, Верховний Суд у Постанові від 29.09.2022 по справі 500/1912/22 зазначив: … при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

У даному випадку суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває й до сих пір, що, в свою чергу, об`єктивно чинило перешкоду дотриманню позивачем строків звернення до суду з цим позовом.

Оскільки позивач намагався врегулювати незаконність оскаржуваного рішення в досудовому порядку шляхом подання скарги до Державної податкової служби, яка була залишена без розгляду, а також дію воєнного стану на всій території України, то наразі позивач бажає скористатись своїм конституційним правом на доступ до правосуддя та звернувся до суду із цим позовом.

Крім того, в ухвалі суду від 05.06.2023 вказано, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду належить відхилити, адже суд вважав що даний строк не є пропущеним зважаючи на обсяг наданих позивачем документів.

Утім, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

З огляду на вирішення питання про поновлення строку звернення до суду позивачем, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 240, 243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою задовольнити.

Поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Ю.О. Супрун