Справа № 480/8478/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2023 року Справа № 480/8478/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8478/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о.начальника Сумської митниці №40-дс від 14.12.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» - оголошення догани ОСОБА_1 - головному державному інспектору митного поста «Ромни» Сумської митниці.
Свої вимоги мотивує тим, що проходить державну службу, відповідно до контракту від 30.06.2021 № 17-дс, укладеного між Сумською митницею та ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного поста «Ромни» Сумської митниці.
19.10.2022 виконуючий обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 17-дс про порушення дисциплінарного провадження стосовно головного державного інспектора митного поста "Ромни" ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків. Для здійснення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 було утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Сумської митниці.
25.11.2022 виконуючий обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 22-дс про продовження строку дисциплінарного провадження до 59 робочих днів.
14.12.2022 виконуючим обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 40-дс, яким відповідно до ст. ст. 64 - 69 та 77 Закону України "Про державну службу", п. 36 Порядку здійснення дисциплінарних проваджень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 та на підставі доповідної записки начальника управління митних платежів контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці Костянтина Кошарного від 12.10.2022 № 7.24-15/589, акту про результати перевірки від 12.10.2022 № 7.24/14/15-01, акту про результати перевірки від 12.10.2022 №6, Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Сумської митниці від 05.12.2021 № 7.214-25/194 оголошено догану ОСОБА_1 , головному державному інспектору митного поста "Ромни" Сумської митниці, за вчинення дисциплінарних проступків, що полягають у неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків.
Позивач звертає увагу суду на тре, що йому було оголошено догану у зв`язку з нібито невиконанням або неналежним виконанням державним службовцем своїх посадових обов`язків. При цьому, вказаний наказ, на переконання позивача, є некоректним, оскільки з тексту наказу не вбачається які саме конкретні дії чи бездіяльність позивача призвели до неналежного виконання посадових обов"язків, які дії повинен був вчинити позивач, щоб в даній конкретній ситуації вони трактувалися, як належне виконання посадових обов"язків.
Стосовно застосування пільг в оподаткуванні під час митного оформлення товарів, позивач з посиланням на відповідні положення норм чинного законодавства вважає, що правомірно керувався на момент митного оформлення декларацій саме чинними редакціями Податкового та Митного кодексів, які передбачали звільнення від оподаткування ПДВ, митом і акцизом товарів за наведеними митними деклараціями.
Крім того, в обґрунтування своєї позиції у даній справі, позивач зазначає, що під час проведення дисциплінарного провадження відповідачем було допущено ряд порушень. Дану обставину позивач також просить врахувати при прийнятті рішення у даній справі.
Ухвалою суду від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
27.01.2023р. від відповідача надійшов відзив в якому Сумська митниця заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до наказу Державної митної служби України від 05.09.2022 № 390 "Про проведення перевірки" комісією у складі працівників Держмитслужби у період з 05.09.2022 по 23.09.2022 було проведено перевірку Сумської митниці щодо можливих порушень окремими посадовими особами митного законодавства під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів у режимі "Імпорт".
Згідно Акту про результати перевірки від 23.09.2022 №6 Держмитслужбою встановлені факти нанесення Державному бюджету України збитків на суму 101895139,96 грн., що сталося внаслідок неналежного виконання окремими посадовими особами своїх посадових обов`язків, в частині здійснення перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні під час митного оформлення товарів.
Враховуючи наведені обставини, з метою проведення об`єктивної перевірки встановлених Робочою групою фактів безпідставного звільнення від сплати митних платежів при оформленні товарів посадовими особами Сумської митниці, виконуючий обов`язки Голови Держмитслужби було видано Доручення від 30.09.2022 № 76-15/1-Д "Про вжиття заходів", згідно якого Сумську митницю було зобов`язано провести внутрішню перевірку.
На виконання Доручення виконуючий обов`язки Голови Держмитслужби від 30.09.2022 № 76-15/1-Д "Про вжиття заходів", на підставі наказу Сумської митниці від 03.10.2022 № 140 "Про призначення перевірки з окремих питань", утвореною комісією у складі працівників Сумської митниці у період з 03.10.2022 по 12.10.2022 проведено перевірку щодо безпідставного звільнення від сплати митних платежів при митному оформленні товарів посадовими особами Сумської митниці.
Згідно Акту про результати проведеної перевірки від 12.10.2022 № 7.24/14/15-01 комісією було встановлено в діях окремих посадових осіб митниці, в тому числі позивача, ознаки неналежного виконання посадових обов`язків, в частині здійснення перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні під час митного оформлення товарів за електронними митними деклараціями, перелік яких наведений в акті перевірки.
Враховуючи результати проведеної перевірки та факти виявлених порушень, комісією було внесено пропозицію керівнику Сумської митниці розпочати відповідні дисциплінарні провадження, в тому числі стосовно позивача. При цьому, на переконання відповідача, матеріалами дисциплінарного провадженні у повному обсязі підтверджені факти неналежного виконання Позивачем своїх посадових обов`язків.
10.02.2023р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає, що позиція відповідача є необґрунтованою.
05.04.2023р. від представника позивача також надійшли додаткові пояснення в яких позивач обґрунтовує правомірність застосування ним пільги 224 та застосування пільги 311. Вважає, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.
07.07.2023р. від відповідача також надійшли письмові пояснення на виконання відповідної ухвали суду.
Так, відповідно до ухвали суду від 28.06.2023р. судом було витребувано у Сумської митниці інформацію про вжиті заходи та/або прийняті Сумською митницею рішення з метою повернення в дохід бюджету суми завданих збитків, з урахуванням виявлених відповідачем порушень щодо неправомірного надання пільг (преференції) в обкладенні товарів ввізним митом, в обкладенні товарів податком на додану вартість під час митного оформлення відповідних митних декларацій, перелік яких наведено у Наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 14.12.2022р. №40-дс, який є предметом оскарження у даній справі.
Відповідач у додаткових поясненнях від 07.07.2023р. зазначає, що будь-які документальні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи з метою повернення Державному бюджету України збитків на суму 101895139,96 грн., що сталося внаслідок неналежного виконання окремими посадовими особами своїх посадових обов`язків, в частині здійснення перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні під час митного оформлення товарів, за відповідними митними деклараціями зазначеними в акті перевірки та в ухвалі суду, митним органом не здійснювалися.
Дослідивши обставини справи та докази, якими сторони обґрунтовують свою позицію, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить державну службу, відповідно до контракту від 30.06.2021 №17-дс, укладеного між нею та Сумською митницею, на посаді головного державного інспектора митного поста "Ромни" Сумської митниці.
19.10.2022 виконуючий обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 17-дс про порушення дисциплінарного провадження стосовно головного державного інспектора митного поста "Ромни" ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків. Для здійснення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Сумської митниці та затверджено її дисциплінарний стан.
25.11.2022 виконуючий обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 22-дс про продовження строку дисциплінарного провадження до 59 робочих днів.
14.12.2022 виконуючий обов`язки начальника Сумської митниці видано наказ № 40-дс, яким відповідно до ст. ст. 64 - 69 та 77 Закону України "Про державну службу", п. 36 Порядку здійснення дисциплінарних проваджень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 та на підставі доповідної записки начальника управління митних платежів контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці Костянтина Кошарного від 12.10.2022 № 7.24-15/589, акту про результати перевірки від 12.10.2022 № 7.24/14/15-01, акту про результати перевірки від 12.10.2022 № 6, Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Сумської митниці від 05.12.2021 № 7.214-25/194 оголошено догану ОСОБА_1 , головному державному інспектору митного поста "Ромни" Сумської митниці, за вчинення дисциплінарних проступків, що полягають у неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовані Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Догана є одним з видів дисциплінарного стягнення згідно п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII.
Згідно ст. 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Частина 11 вищезазначеної статті закріплює, що суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення па підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Згідно з частинами першою та другою ст. 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
Згідно ч. 1 ст. 65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Частина 2 ст. 65 Закону зазначає, що дисциплінарним проступком є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.
Питання про «належність» чи «неналежність» виконання державним службовцем посадових обов`язків є оціночним і має встановлюватися дисциплінарною комісією та суб"єктом призначення виходячи з усіх обставин конкретної справи (зміст і обсяг обов"язку; реальна можливість реалізувати цей обов"язок "в принципі" або реалізувати його краще, ніж це вдалося зробити державному службовцю, що притягається до дисциплінарної відповідальності обставини, що заважали державному службовцю виконати свій обов`язок належним чином; ступінь невідповідності між тим, як обов`язок мало бути виконано, і тим, як його було виконано в конкретній ситуації). У будь-якому разі встановленню факту «неналежного» виконання державним службовцем тих чи інших обов`язків має передувати встановлення базових характеристик «належного» виконання цих обов`язків за даних конкретних умов.
Відповідно до оскаржуваного наказу (а.с.17-20), за висновками відповідача, дисциплінарні проступки позивача полягають у неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків.
Надаючи оцінку правомірності дій позивача щодо застосування пільги, суд виходить з наступного:
Як вже зазначалося вище, відповідачем зроблено висновок, що :
- головний дердавний інспектор митного проста "Ромни" Сумської митниці Дараган С.В., при виконанні ним митних формальностей за митними деклараціями №№ UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000976 від 21.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001035 від 25.04.2022, UA805090/2022/001036 від 25.04.2022, UA805090/2022/001039 від 25.04.2022, UA805090/2022/001040 від 25.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 (код пільги "224"), посилаючись на пункт 9-1'1 розділу ХХІ "При кінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України та посилаючись на підпункт 69.23 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій) в обкладенні товарів ввізним митом за кодом 224, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 224 - але з обов"язковою умовою для надання таких пільг (застосування пункту 9-11 розділу ХХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України та підпункту 69.23 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
При цього, з вищезазначеного переліку митних декларацій, при перевірці обставин щодо надання преференції було встановлено :
- факти визначення товару ввезаним на митну територію України з 06.04.2022р. для ввізного мита та з 01.04.2022р. для податку на додану вартість. Проте, відповідач у спірному Наказі зазначає, що товари заявлені у митних деклараціях: №№ UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 були ввезені на митну територію України з 20.02.2021р. по 23.02.2022. (При цьому, товари заявлені у митних деклараціях №№ UA805090/2022/000976 від 21.04.2022, UA805090/2022/001035 від 25.04.2022, UA805090/2022/001036 від 25.04.2022, UA805090/2022/001039 від 25.04.2022, UA805090/2022/001040 від 25.04.2022, були ввезені на територію України 02.04.2022р.)
- встановлено факти ввезення товару на митну територію України з метою випуску його у вільний обіг, тоді як товари заявлені у митних деклараціях UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000976 від 21.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001035 від 25.04.2022, UA805090/2022/001036 від 25.04.2022, UA805090/2022/001039 від 25.04.2022, UA805090/2022/001040 від 25.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 перед випуском у вільний обіг перебували на території України у митному режимі митний склад, який не передбачав вільного обігу товарів.
Крім цього, у спірному Наказі від 14.12.2022р. йдеться про те, що при виконанні митних формальностей за митними деклараціями №№UA805090/2022/000850, UA805090/2022/000885, UA805090/2022/000889 головний державний інспектор митного поста «Ромни» Сумської митниці Дараган Сергій Віталійович, посилаючись на пункт 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та посилаючись на підпункт 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій) в обкладенні товарів ввізним митом за кодом 311, в обкладенні товарів акцизним податком за кодом 311, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 311 але обов`язковою умовою для надання таких пільг (застосування пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та підпункту 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України) є факт ввезення товару на митну територію України з 06.04.2022 для ввізного мита та з 01.04.2022 для акцизного податку та податку на додану вартість. Проте, товари заявлені у митних деклараціях №№UA805090/2022/000850, UA805090/2022/000885, UA805090/2022/000889 були ввезені на митну територію України з 16.02.2022 по 24.02.2022.
Отже, за висновками відповідача, позивач при виконанні митних формальностей за вказаними митними деклараціями №№UA805090/2022/000850, UA805090/2022/000885, UA805090/2022/000889, під час перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні товарів, заявлених за вказаними митними деклараціями неналежним чином 14.04.2022 та 15.04.2022 виконав вимоги підпункту 4.5.9 пункту 4.5 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, підпункту 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, пунктів 1, 2 розділу 3 (Основні посадові обов`язки) своєї посадової інструкції, абзаців 3, 5 пункту 10 (Особа зобов`язана) контракту про проходження державної служби від 30.06.2021 № 17, пунктів 1,7, 11 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», а саме:
- неправомірно надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій) в обкладенні товарів ввізним митом за кодом 311, в обкладенні товарів акцизним податком за кодом 311, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 311, що призвело до ненадходження до Державного бюджету України належних платежів у вигляді мита, акцизного податку, податку на додану вартість на загальну суму 175 876,51 грн., що відображено в акті про результати перевірки від 12.10.2022 №7.24/14/15-01, оскільки, на переконання відповідача, обов`язковою умовою для надання таких пільг згідно пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, підпункту 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є факт ввезення товару на митну територію України з 06.04.2022 для ввізного мита та з 01.04.2022 для акцизного податку та податку на додану вартість - але товари заявлені у митних деклараціях №№ UA805090/2022/000850, UA805090/2022/000885, UA805090/2022/000889 були ввезені на митну територію України з 16.02.2022 по 24.02.2022.
Крім цього, в оскаржуваному Наказі йдеться про те, що позивач, при виконанні митних формальностей за митними деклараціями UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000976 від 21.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001035 від 25.04.2022, UA805090/2022/001036 від 25.04.2022, UA805090/2022/001039 від 25.04.2022, UA805090/2022/001040 від 25.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 , під час перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні товарів, заявлених за вказаними митними деклараціями неналежним чином 13.04.2022, 14.04.2022, 15.04.2022, 21.04.2022, 25.04.2022, 27.04.2022 виконав вимоги підпункту 4.5.9 пункту 4.5 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, пункту 9і 1 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, підпункту 69.23 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, пунктів 1, 2 розділу 3 (Основні посадові обов`язки) своєї посадової інструкції, абзаців 3, 5 пункту 10 (Особа зобов`язана) контракту про проходження державної служби від 30.06.2021 № 17, пунктів 1,7, 11 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», а саме:
- неправомірно надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій) в обкладенні товарів ввізним митом за кодом 224, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 224, що призвело до ненадходження до Державного бюджету України належних платежів у вигляді мита, податку на додану вартість на загальну суму 10 005 859,30 грн., що підтверджується актом про результати перевірки від 12.10.2022 № 7.24/14/15-01, оскільки обов`язковими умовами для надання таких пільг згідно пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, підпункту 69.23 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є факти:
- ввезення товару на мит7ну територію України з 06.04.2022р. для ввізного мита та з 01.04.2022р. для податку на додану вартість - але товари заявлені у митних деклараціях UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 були ввезені на митну територію України з 30.01.2022р. по 23.02.2022р. (товари заявлені у митних деклараціях UA805090/2022/000976 від 21.04.2022, UA805090/2022/001035 від 25.04.2022, UA805090/2022/001036 від 25.04.2022, UA805090/2022/001039 від 25.04.2022, UA805090/2022/001040 від 25.04.2022, були ввезені на митну територію України 02.04.2022р.);
- ввезення товару на митну територію України з метою випуску його у вільний обіг, тоді як товари заявлені у вищезазначених митних деклараціях перед випуском у вільний обіг перебували на території України у митному режимі митний склад, який не передбачав вільного обігу товарів.
Таким чином, за наслідками перевірки дисциплінарною комісією було встановлено неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, що внаслідок порушення вимог п.п. 4.5.9 п. 4.5 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосування митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п.п. 69.23. п.п. 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пунктів 1,2 розділу 3 ( Основні посадові обов`язки ) своєї посадової інструкції. Абзаців 3,5 пункту 10 ( Особа зобов`язана ) контракту про проходження державної служби від 30.06.2021 № 46, пунктів 1,7,11 частини першої ст. 8 Закону України «Про державну службу» при здійсненні перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні під час митного оформлення товарів за вказаними ЕМД, а саме неправомірно надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій ) в обкладені товарів ввізним митом за кодом 311, в обкладенні товарів акцизним податком за кодом 311, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 311, що призвело до ненадходження належних платежів у вигляді мита, акцизного податку, податку на додану вартість на 175876,51 гри. та в обкладені товарів ввізним митом за кодом 224, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 224, що призвело до ненадходження належних платежів у вигляді мита, податку на додану вартість на загальну суму 10005859,30 грн.
Слід зазначити, спір у даній справі фактично стосується неоднакового тлумачення сторонами вимог нормативних актів та підстав застосування п. 9-11 розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, підпунктів 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 120 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Так, відповідно до п.1 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" від 24.03.2022р. №2142, розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового Кодексу України доповнено підпунктами 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ відповідно до яких тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення товарів на митну територію України у митному режимі імпорту суб`єктами господарювання, які зареєстровані платниками єдиного податку першої, другої та третьої групи, крім фізичних та юридичних осіб, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу. Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.
Цим же законом (п.2 Закону від 24.03.2022р. №2142) Митний кодекс України доповнено п. 9-11 розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення відповідно до якого тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільняються від оподаткування ввізним митом: товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами для вільного обігу, крім спирту етилового та інших спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива (крім квасу "живого" бродіння), тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.
Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" набрав чинності 05.04.2022.
Отже, відповідачем зроблено висновок, що позивач неправомірно надав одержувачам товарів пільги (преференції вказані у графі 36 митних декларацій) в обкладенні товарів ввізним митом за кодом 311, в обкладенні товарів акцизним податком за кодом 311, в обкладенні товарів податком на додану вартість за кодом 311, що призвело до ненадходження до Державного бюджету України належних платежів у вигляді мита, акцизного податку, податку на додану вартість на загальну суму 175 876,51 грн., що підтверджується актом про результати перевірки від 12.10.2022 №7.24/14/15-01, оскільки обов`язковою умовою для надання таких пільг згідно пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, підпункту 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є факт ввезення товару на митну територію України з 06.04.2022 для ввізного мита та з 01.04.2022 для акцизного податку та податку на додану вартість - але товари заявлені у відповідних митних деклараціях №№UA805090/2022/000850, UA805090/2022/000885, UA805090/2022/000889 були ввезені на митну територію України з 16.02.2022 по 24.02.2022, а товари заявлені у митних деклараціях UA805090/2022/000810 від 13.04.2022, UA805090/2022/000811 від 13.04.2022, UA805090/2022/000812 від 13.04.2022, UA805090/2022/000813 від 13.04.2022, UA805090/2022/000817 від 13.04.2022, UA805090/2022/000823 від 13.04.2022, UA805090/2022/000825 від 14.04.2022, UA805090/2022/000828 від 14.04.2022, UA805090/2022/000829 від 14.04.2022, UA805090/2022/000830 від 14.04.2022, UA805090/2022/000832 від 14.04.2022, UA805090/2022/000839 від 14.04.2022, UA805090/2022/000841 від 14.04.2022, UA805090/2022/000848 від 14.04.2022, UA805090/2022/000851 від 14.04.2022, UA805090/2022/000853 від 14.04.2022, UA805090/2022/000859 від 14.04.2022, UA805090/2022/000866 від 14.04.2022, UA805090/2022/000867 від 14.04.2022, UA805090/2022/000878 від 15.04.2022, UA805090/2022/000879 від 15.04.2022, UA805090/2022/000888 від 15.04.2022, UA805090/2022/000892 від 15.04.2022, UA805090/2022/000991 від 21.04.2022, UA805090/2022/000994 від 21.04.2022, UA805090/2022/000997 від 21.04.2022, UA805090/2022/001002 від 21.04.2022, UA805090/2022/001003 від 21.04.2022, UA805090/2022/001083 від 27.04.2022, UA805090/2022/001089 від 27.04.2022, UA805090/2022/001092 від 27.04.2022, UA805090/2022/001094 від 27.04.2022 були ввезені на митну територію України з 30.01.2022р. по 23.02.2022р.
Суд вважає ,що такі висновки грунтуються на хибному тлумаченні закону.
Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 4 МК України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку; пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.
З наведених норм вбачається, що переміщенням є саме сукупність дій, пов`язаних з переміщенням товарів через митний кордон, тобто поняття переміщення, пропуску та ввезення не є тотожними. Крім того, законом не встановлюється будь-яких стадій операції з ввезення, зокрема не виділяється початок операції ввезення, а тому застосування такої термінології, ототожнення переміщення товарів та їх ввезення відповідачем не грунтується на законі.
Наведені п. 9-11 розділу ХХІ Митного кодексу України та підпунктів 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України також не містять такої умови їх застосування, як переміщення товарів через митний кордон України після 01.04.2022. Виходячи зі змісту наведених правових норм, суд вважає, що ними встановлено терміни застосування передбаченого звільнення від сплати акцизного податку, податку на додану вартість та ввізного мита, а не умови такого застосування.
За поясненнями відповідача, частина наведених в наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності митних декларацій стосувалась товарів, які перебували на митному складі, що не передбачає вільного їх обігу, а тому звільнення від оподаткування до таких товарів застосоване бути не може.
Статтею 70 МК України встановлені митні режими. Серед іншого встановлено митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та режим митного складу. Відповідно до ст. 121 МК України митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до ст. 122 ч. 2,3 МК України для поміщення товарів у митний режим митного складу митного органу подаються митна декларація, товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару. Товари, що поміщуються у митний режим митного складу, декларуються митному органу утримувачем митного складу. Розміщення на митному складі товарів, поміщених в інші, ніж митний склад, митні режими (транзиту, тимчасового ввезення, переробки на митній території, експорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території) для їх зберігання, перевантаження або дозавантаження транспортного засобу здійснюється на підставі митної декларації, раніше оформленої відповідно до таких інших митних режимів, або документа, що її замінював, - накладної УМВС (СМГС), накладної ЦІМ (СIМ), накладної ЦІМ/УМВС (ЦИМ/СМГС, CIM/SMGS), книжки МДП (Carnet TIR) тощо. У цьому разі поміщення таких товарів у митний режим митного складу не відбувається. Товари, що вивантажуються на митний склад і призначені для зберігання більше ніж на 90 днів, підлягають поміщенню у митний режим митного складу.
Відповідно до ст. 125 ч. 3 МК України іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою і другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані. Відповідно до ст. 126 ч. 1 МК України іноземні товари, поміщені в митний режим митного складу, зберігають статус іноземних товарів.
Відповідно до ст. 129 ч. 1,3 МК України митний режим митного складу завершується шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим митного складу припиняється митним органом у разі: 1) передачі товарів на склад митного органу у зв`язку із закінченням строків зберігання в режимі митного складу; 2) конфіскації товарів; 3) повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зі змісту наведених норм вбачається, що під час перебування іноземних товарів на митному складі за ними зберігається статус іноземних товарів. Митний режим митного складу дійсно не передбачає випуску у вільний обіг. Разом з тим, режим митного складу може бути змінений на інший митний режим, у тому числі і режим імпорту (випуск для вільного обігу).
Відповідно до ст. 206 п. 206.1 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.
Відповідно до ст. 187 п. 187.8 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Відповідно до вимог ст. 216 п. 216.4 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.
Відповідно до вимог ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Наведені норми є тотожними в частині визначення моменту виникнення у платника обов`язку податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України. До моменту подання митної декларації такий обов`язок не виникає, у тому числі і при перебуванні товарів на митному складі.
На момент подання платниками митних декларацій, зазначених у наказі, що оскаржується, у період з 13.04.2022 по 27.04.2022 були чинними норми п. 9-11 розділу ХХІ Митного кодексу України та підпунктів 69.23 та 69.24 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, якими операції з ввезення товарів були звільненні від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком та митом.
Крім того, відповідно до ст. 3 ч. 1 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що у позивача не було законних підстав для застосування норм Податкового кодексу України, чинних до 01.04.2022 та норм Митного кодексу України, чинних до 06.04.2022 щодо оподаткування товарів при ввезенні їх на митну територію України в режимі імпорту.
Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що відповідно до статті 28 Митного кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, має право в порядку контролю за діяльністю підпорядкованих митних органів або їх посадових осіб скасовувати або змінювати їхні неправомірні рішення, а також вживати передбачених законом заходів за фактами неправомірних рішень, дій або бездіяльності зазначених органів або осіб.
Тобто, при виявленні порушень виконання митних формальностей за митними деклараціями, відповідач зобов`язаний був скасувати або змінити неправомірні рішення.
Однак, прийняті позивачкою рішення не ставилися під сумнів та не були скасовані чи змінені, що у свою чергу ставить під сумнів неправомірність дій ОСОБА_1 .
Висновки відповідача про неналежне виконання посадових обов`язків і вчинення тим самим дисциплінарного проступку є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати наказ Сумської митниці №40-дс від 14.12.2022 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд виходить з того, що статтею 132 КАС України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.
Так, згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження наданих послуг представником позивача до суду надано:
- ордер на надання правничої допомоги серія ВМ №1032358,
- договір про надання правничої допомоги №б/н від 20.12.2022 року;
- попередній орієнтовний розрахунок судових витрат (а.с.32).
З наданих до матеріалів справи документів вбачається, які саме дії виконувала адвокат при підготовці позовної заяви та супроводженні справи (підписана позовна заява, підготовлено відповідь на відзив та письмові пояснення, а також представник позивача звертався з з адвокатськими запитами до відповідача). .
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати наказ в.о.начальника Сумської митниці № 40-дс від 14.12.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» - оголошення догани ОСОБА_1 - головному державному інспектору митного поста «Ромни» Сумської митниці.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець