Справа № 240/21252/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/21252/23

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- постановити за потреби ухвалу, якою витребувати до початку розгляду справи від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якості додаткових доказів його пенсійну справу №-СБУ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" із застосування коефіцієнта збільшення 1,197, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмежень, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №240/38251/21, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79 % грошового забезпечення, зазначеного в довідці Управління СБУ в Житомирській області №57/85-3263 від 27.10.2021 без обмеження максимального розміру пенсії 10 прожиткових мінімумів громадян, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що в даному позовові він оскаржує бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення йому індексації пенсії.

Разом з тим, в тексті самої позовної заяви (арк. 2 абз. 3) ОСОБА_1 зазначає, що відповідач провів йому нарахування до розміру пенсії індексації базового ОСНП відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", однак вказана індексація із 01.03.2023 застосована з обмеженням. Крім того вказує (арк.3 абз.5), що відповідач хоч і нарахував до його пенсії індексацію базового місяця ОСНП у розмірі 1,197, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168, проте протиправно застосував обмеження.

Більш того, з доданого позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунку його пенсії станом на 30.06.2023 вбачається, що індексація пенсії йому нараховується та виплачується.

Вказане свідчить на користь висновку, що заявлені ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви вимоги, суперечать вказаним в тексті самої позовної заяви обставинам, якими він обґрунтовує свої вимоги. Крім того, заявлені позовні вимоги не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості, адже з їх змісту неможливо встановити які саме, протиправні, на його переконання, дії/бездіяльність відповідача порушують його права та оскаржуються ним в поданому позовові, адже в тексті позовної заяви він вказує, що відповідач нарахував йому індексацію, проте протиправно застосував обмеження до розміру виплаченої пенсії, натомість заявляє вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення йому індексації пенсії.

З огляду на що, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити заявлені ним позовні вимог, шляхом конкретизації, які саме дії/бездіяльність відповідача/відповідачів порушують його право на належне пенсійне забезпечення та оскаржуються ним.

Також суд зауважує, що в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявив вимоги про витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якості додаткових доказів його пенсійну справу №-СБУ.

Разом з тим, положеннями ч. 5 ст. 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Таким чином, прохальна частина позовної заяви не може містити вимоги про витребування доказів, адже відповідно до частини 1 статті 160 КАС України в позовній заяві позивач викладає лише свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Водночас в порушення вимог частини 5 статті 161 КАС позивач в поданій до суду позовній заяві просить витребувати у відповідача докази.

З приводу витребування доказів суд роз`яснює позивачу, що відповідно до статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Більш того, частиною 4 статті 161 КАС України на позивача покладено обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Натомість, у разі неможливості самостійно надати необхідні докази, позивач може звернутися до суду за вирішенням питання про витребування доказів.

Відтак, у разі необхідності вирішення питання витребування доказів, позивачу необхідно оформити та подати до суду окреме належним чином обгрунтоване клопотання відповідно до вимог ст. 80, 166-167 КАС України, а не зазначати вимогу про витребування доказів в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви в новій редакції (в 2-х екземплярах) із уточненням в ній заявлених позовних вимог;

- оформленого відповідно до вимог ст.80, 166-167 КАС України клопотання про витребування доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович